Gröngölingens och Gråspettens geo¬ 
grafiska utbredning. 
Af 
Einar Lönnberg. 
i ha som bekant tvenne olika arter af grön¬ 
spettar i vårt land, nämligen de båda ofvan 
nämnda. Dessa båda formers förekomst och 
utbredning, ehuru delvis ej så noga känd, som 
skulle vara önskvärdt, erbjuder åtskilligt af 
intresse. Gröngölingen är tydligen utpräg- 
ladt den sydligare af dessa och tillhör i stort sedt den del af 
landet, där ek växer. Sålunda kan man säga, att hans natur¬ 
liga nordgräns faller i trakten kring nedre Dalälfven (inne¬ 
slutande södra Gestrikland och sydöstra Dalarne) En nyligen 
af Bo Witt Strömer i denna tidskrift omtalad häckning af 
gröngöling vid Arbrå i Hälsingland faller alltså åtskilligt norr 
om denna gräns och får väl betraktas som en intressant ano¬ 
mali. Men härtill kommer den redan sedan lång tid tillbaka 
omtalade förekomsten af gröngöling i det centrala Jämtland 
kring Storsjön, hvars tillvaro ännu på senaste tid bekräftats 
af R. Nicolin. Denna förekomst är högst egendomlig, emedan 
den är helt isolerad åt alla håll. Den är desto mera märklig, 
emedan gröngölingen ej är flytt- utan stannfågel, äfven om 
den vintertid stryker omkring något mera. Utanför nu nämnda 
områden förekommer gröngölingen ej hos oss, ty det är natur¬ 
ligtvis utan praktisk betydelse, att någon enstaka felflugen 
fågel af detta slag träffats längre norrut, och det har veter¬ 
ligen ej händt mer än 3 eller 4 gånger, nordligast i Öfver 
Luleå (A. Montell). 
