4 8 
SMÄRRE MEDDELANDEN 
några hasselnötter. Björnkäken hade en längd af ej mindre än 
233 mm. och har sålunda tillhört ett ganska stort djur (sannolikt 
en hane). Hasselnötterna voro ganska jämnstora med en längd 
af 16 mm. De tillhöra närmast den typ, som kallats ovata. Fyn¬ 
det hade enligt herr Gullikssons meddelande ' gjorts på ett djup 
under jordytan af 1,8 m. i s. k. »römosse». 
I nutiden är, som bekant, framförallt genom Gunnar Anders¬ 
sons arbete »Hasseln i Sverige fordom och nu» (Sveriges Geol. 
Unders, ser. Ca. n. 3, 1902), hasseln så godt som utdöd i Norr¬ 
land. Dock finnes just i trakten af Sillre vid Hattberget en typisk 
reliktlokal, som beskrifvits af den citerade förf. På denna plats 
bär hasseln t. o. m. mogen frukt på grund af det synnerligen gyn- 
samma läget. Den nordligaste reliktlokal för hassel, som finnes 
omtalad i det nämnda arbetet, ligger vid Billaberget i Örnsköldsviks- 
trakten. Söder härom förekommer hassel på en del glest strödda 
lokaler i det norrlänska kustlandet (Sillre-lokalen synes vara den 
längst in i landet belägna), men först vid Gäflebukten träffas nord¬ 
gränsen för hasselns normala nutida utbredning. Därifrån går den 
västerut genom Gästrikland, sydhörnet af Dalarne, Västmanland 
och södra Värmland. 
Det är tydligen en klimatförsämring, som trängt bort hasseln 
från dess forna utbredning mot norr, som, enligt hvad fossilfynd 
af nötter visat, gått ända till Öre älf i Västerbotten och äfven om¬ 
fattat en stor del af Ångermanland och Jämtland. Gunnar Anders¬ 
son har tillsammans med Ekholm räknat ut, att medeltemperaturen 
vid hasselns nutida nordgräns under tiden april-^okt. är ungefär 
2,4 grader högre än i nutiden vid den forna nordgränsen. Detta 
gradtal torde alltså motsvara på ett ungefär den klimatförsämring, 
som gjort sig gällande, sedan under littorinatiden klimatet var som 
gynnsammast i norra Sverige. Då de nu funna hasselnötterna lågo 
sä djupt, som nämnts, är det möjligt, att de härstamma från denna 
afiägsna tid. Detta kan dock ej afgöras utan en genomgående 
vetenskaplig undersökning af fyndplatsen och de olika torfskiktens 
beskaffenhet m. m. 
Då ju björnar gärna äta hasselnötter, är björnkäkens påträf¬ 
fande tillsammans med nötterna ej något onaturligt, men det läm¬ 
nar fritt spelrum ät fantasien att konstruera någon förklaring för 
björnens död i hasselskogen. Måhända skola fortsatta undersök¬ 
ningar på platsen kunna lämna några uppslag härtill. Sannolikt 
böra flera björnben kunna träffas där, ty denna käk är ovanligt 
väl bibehållen, hvilket i och för sig är ganska märkligt, emedan i 
Norrlands sura mossar ben i regel pläga upplösas och försvinna. 
Det är ju dock möjligt, att någon kalkförekomst i närheten utgör 
förklaringen till benets bevarande. Det är sålunda åtskilliga spörs¬ 
mål, som framställa sig till besvarande genom herr Gullikssons 
fynd, och vi få hoppas, att de skola finna sin lösning vid en kom¬ 
mande undersökning. 
