14 
FAUNA OCH FLORA 
sig på ett ganska rikt material, härstamma inkahundarna icke 
från någon sydamerikansk Canis-art. Detta är sålunda en lik¬ 
nande slutsats, som den vi kommit till med afseende på Yag- 
hanhunden. Såsom möjliga förfäder till inkahundarna tror 
Nehring, att någon af de mindre, sydliga raserna af den nord¬ 
amerikanska vargen, Canis occidentalis, kunna påräknas, men 
han anser det ej heller omöjligt, att prärievargen, Canis latrans, 
i någon mån bidragit till dessa hundars ursprung. 
Yaghanhunden är mindre än de större raserna af Canis 
ingae , hvilket är ganska naturligt, då den förra sannolikt fram¬ 
släpar sitt lif under ständig svält. Den visar också de vanliga 
domestikationstecknen, t. ex. den konkava profilen på skallens 
främre del, roftändernas reducerade storlek o. s. v. I öfrigt 
synes tanduppsättningen ej vara underkastad så stark varia¬ 
tion, som fallet är hos Canis ingae att döma efter ett medde¬ 
lande af Nehring, i hvilket säges, att bland 17 skallar af 
nämnda slag icke en hade fullt normal tanduppsättning. På 
det hela taget är det likväl en omisstaglig likhet mellan de 
mindre specialiserade inkahundarna och Yaghanhunden. Öfver- 
ensstämmelsen är så stor, att om en serie af mått tages, endast 
i två fall den relativa afvikelsen uppgår till mer än 2 %, hvil¬ 
ket väl må falla inom gränserna för den individuella variatio¬ 
nen. Det synes därför sannolikt, att båda dessa hundar ha 
gemensamt ursprung. Å andra sidan är det åtskilliga likhe¬ 
ter mellan skallen af Yaghanhunden och skallen af en prärie- 
varg. Framtänderna hos båda äro mycket lika hvarandra 
både i skapnad och relativ storlek. Mellantänderna hos 
tamformen äro naturligtvis mindre än hos den vilda, men de 
hafva hos båda en likartad anordning af de bakre bispet¬ 
sarna. Andra likheter äro redan framhållna. Det synes så¬ 
lunda ganska sannolikt, att Nehrings ofvan omtalade hypo¬ 
tes om inkahundens ursprung äfven äger sin tillämpning för 
Yaghanhunden, och det synes likaså högst sannolikt, att Yag- 
hanindianernas förfäder förde med sig hundar från norden, då 
de trängde in i kontinentens sydligare delar och slutligen 
funno sin väg ut till Eldslandet. 
