NÅGRA ORD OM SYDAMERIKAS HUNDDJUR I I 
därför, att hunden ifråga sannolikt var af så oblandadt ursprung 
som öfverhufvudtaget kan vara fallet med dessa indianers hun¬ 
dar. Nybyggena i dessa trakter voro vid ifrågavarande tid ej 
gamla, och det synes därför sannolikt, att indianhundarna ej 
uppblandats med importeradt blod, ehuru naturligtvis den mot¬ 
satta möjligheten ej är fullt utesluten. 
Om man antager, att denna Yaghanhund verkligen är af 
inhemsk ras, är det naturligtvis af intresse att söka utröna, 
huruvida någon släktskap med någon annan af de inhemska 
vilda sydamerikanska hundformerna skulle kunna påvisas. Att 
de s. k. tamhundarna äro af polyfyletiskt ursprung är numera 
ganska allmänt antaget. Det skulle alltså ligga nära tillhands 
att misstänka, att Yaghan-indianerna eller deras förfäder skulle 
hafva tämjt en sydamerikansk vildhund för att nyttja såsom 
jaktkamrat. 
Man skulle då närmast komma att tänka på den vilda 
hundform, som förekommer på Eldslandet, Pseudalopex lycoides. 
Men en jämförelse af skallarna af dessa båda djur ådagalägger 
ögonblickligen, att det icke finnes någon som helst släktskap 
emellan dem. Yaghanhunden måste alltså hafva införts till 
Eldslandet. Yaghanhundens skalle är mycket mindre än Elds- 
landsvargens, en olikhet, som dock i och för sig är af mindre 
betydelse. Viktigare är däremot, att den allmänna formen hos 
dessa båda kranier är så fullständigt olika. Yaghanhundens 
nos är kortare och bredare, den öfre profilkonturen af skallens 
främre del är hos Yaghanhunden starkt konkav, såsom hos 
tamhunden i allmänhet, underkäkens nedre profilkontur är 
starkt konvex hos Yaghanhunden, men alldeles rak hos Elds- 
landsvargen. Tanduppsättningen hos båda är äfvenledes helt 
olika. Yaghanhunden har jämförelsevis större framtänder samt 
kortare, men relativt gröfre hörntänder än Eldslandsvargen. 
Som synes af figurerna saknar Eldslandsvargen bakre bispets 
på de båda mellersta prämolarerna i öfverkäken, under det 
att dylika finnas hos Yaghanhunden på motsvarande tänder. 
Den inre hälen på öfre roftanden är hos Yaghanhunden mycket 
bättre utvecklad och bildar rät vinkel mot tandens längdaxel, 
