FAUNA OCH FLORA 
1 O 
I ett avseende, nämligen med hänsyn till hjärnskålens 
jämförelsevis ringa rymd, erinra de nyssnämnda Pseudalopex- 
formerna om den utdöda faunans representanter. Eldslands- 
vargen (Pseudalopex lycoides) har en hjärnkapacitet af omkr. 
65—67 kubikcentimeter. För jämförelse kan nämnas, att en 
svensk räf af ungefärlig medelstorlek har en hjärnkapacitet af 
54—55 cm 3 . Ehuru en vanlig räf är så betydligt mycket mindre, 
har den sålunda en hjärnskål, som rymmer ungefär 83 % af 
Eldslandsvargens. Vänder man sig till de äkta hundarna ( Cams 
i inskränkt mening), t. ex. schakal (C. aureus), så finner man 
att den sistnämndas hjärnkapacitet uppgår till 90% af Elds¬ 
landsvargens, ehuru schakalskallens basala längd endast ut¬ 
gör 74 % är Eldslandsvargens. Ännu ofördelaktigare ställer 
sig saken för Pseudalopex- formerna, om vi välja en prärievarg 
(Cartis latrans) som jämförelsematerial. Prärievargarnas hjärn¬ 
kapacitet håller sig nämligen omkr. 80 cm 3 , sålunda ej mindre 
än omkr. 120 % af samma mått hos Eldslandsvargen, ehuru 
prärievargsskallens basala längd endast uppgår till omkr. 89 % 
av motsvarande mått hos Eldslandsvargen. 
Denna kortfattade jämförelse visar, att den nutida Elds¬ 
landsvargen (Pseudalopex lycoides) icke blott är en geografisk 
reliktform på Eldslandet, utan att den också på samma gång 
har kvarblifvit på ett lägre utvecklingsstadium, jämfördt med 
medlemmarna af det äkta hundsläktet i inskränkt mening (Canis) 
på norra halfklotet, och detta har utan tvifvel blifvit möjligt 
på grund utaf det faktum, att Eldslandsvargen har varit utan 
medtäflare på sin hemlandsö. 
2. Yaghan-indianernas hund på Eldslandet. 
Professor Otto Nordenskiöld hemförde från sin expedi¬ 
tion till Eldslandet 1895—96 skelettet af en hund af den ras, 
som hålles af Yaghan-indianerna på nämnda ös östra sida. 
Detta skelett tillhör nu Naturhistoriska Riksmuseum. Hunden 
ifråga erhölls direkt från ett sällskap indianer, som nyss hade 
tillfångatagits af myndigheterna. Prof. Nordenskiöld ansåg 
