DRYOBATES LEUCONOTUS (BECHST.) X D. MAJOR (LINNÉ) J' 5 
med rödt i det svarta mustaschstrecket; lika cafer men med 
gula fjädrar bland de röda i vingen, eller tvärtom lika anratas, 
men med röda fjädrar bland de gula o. s. v. Dessa såsom 
bastarder tolkade former ha träffats längs de gränser, där 
hufvudarternas utbredningsområden mötas eller i stort sedt 
från sydvästra Saskatchewan till västra Texas och på båda 
sidor därom. De amerikanska ornithologerna synas nu vara 
eniga därom, att dessa Colaptes Tormer med på det ena eller 
andra sättet intermediära karaktärer verkligen äro hybrider och 
ej blott individuella variationer. Men om så är fallet skulle 
det vara af intresse att veta, huru detta olikartade uppträdande 
af de blandade karaktärerna skall kunna förklaras från men- 
delistisk ståndpunkt, såvida ej möjligen en del af de antagna 
bastardformerna äro bastarder i andra och tredje led, kanske 
delvis efter återkorsning med stamformerna. Här föreligger 
alltså ett ganska intressant spörsmål. 1 
Utom dessa, som man antager genom korsning uppståndna 
former inom släktet Colaptes finnes ännu en hybridhackspett 
omnämnd i litteraturen från Nordamerika. Denna har för nu 
föreliggande fall större intresse, emedan det rör sig om en 
bastard af brokspettar af samma släkte, Dryobates, som våra. 
Det gäller ett enda exemplar tillhörande U. S. A. National 
Museum i Washington, som så att säga upptäcktes af den 
välbekante amerikanske ornitologen Ridgway 1886. Detta 
exemplar hade legat i samlingarne under namnet D. mitalliij 
men Ridgway fann, att det var en mellanform mellan den art, 
som bär detta namn, samt D pubescens gairdnerii. Båda hufvud- 
formerna äro svart och hvita hackspettar något större än vår 
lilla hackspett. D. nutallii har hjässan svart streckad med 
hvitt, D. p. gairdnerii har den helsvart, och hybriden har den 
svart med några få hvita streck närmast till det röda nack- 
bandet, hvars utsträckning är af intermediär storlek. Ryggen 
hos D. nutallii är tvärbandad af svart och hvitt med den förra 
1 I viss mån erinrar detta förhållande om »Paras pleskeb, som uppstår 
genom korsning af P. cyanus och P. cceruleus, för hvilken sak förut redogjorts 
i denna tidskrift. 
