EN BOTANISK EXKURSION PÅ VULKANEN NINAGONGO 51 
En liten utvald bärarskara, utrustad med proviant för da¬ 
gen, med bössor och kameror och öfverlastad med handpressar, 
portörer och spritburkar, följde oss, då vi vid första dagbräck¬ 
ningen bröto upp. En vägvisare, som kände den enda fram¬ 
komliga stigen, ledde tåget. Strax vid foten af vulkanen mötte 
vi en hög och ytterst tät buskvegetation, hvars viktigaste be¬ 
ståndsdel bildades af den nästan trädartade, just nu rikt blom¬ 
mande Acanthus arboreus, en ståtligare släkting till de i Me- 
delhafsländerna förekommande, från konstens historia så väl¬ 
kända örtartade Acanthus- formerna. Vegetationen var här så 
rik och tät, att det skulle varit hart när omöjligt att tränga 
fram genom densamma, om ej vår vägvisare fört oss på en 
slingrande stig genom de grönskande växtmassorna. Så väx¬ 
lade floran plötsligt och de höga Acanthus- buskarna ersattes 
af en annan representant för samma familj (Mimulopsis arbo- 
rescens) } hvilken intog ett smalt bälte på nedre delen af bergs¬ 
sluttningen. Med sina stora blad och genom rik förgrening 
alstrade den en djup skugga, som gjorde markvegetationen 
sparsam. Steril, som den var, drog den ej uppmärksamheten 
till sig genom någon blomprakt, men egendomlig var denna 
växt i ett helt annat hänseende. Från stammarnes nedre de¬ 
lar, ända upp till 3 /* meter öfver jordytan, sköt den ut talrika 
rötter, som sökte sig snedt ned i jorden. Liksom mangrove- 
träden vid de tropiska hafsstränderna kom den därigenom att 
stå stödd af luftrötter, hvilka äfven för denna art torde tjäna 
till hjälp för att hålla de höga, yviga buskarna upprätta i den 
lösa jorden. 
Denna Mimulopsis-zow intog ett bälte mellan ungefär 
2,300 och 2,500 meters h. ö. h. och efterträddes omedelbart 
af den högre montana urskogen. För vandraren, som drar 
fram genom denna, är det knappt möjligt att bilda sig en idé 
om de träd, som utgöra vegetationens stomme, och äfven bota¬ 
nisten ser sin längtan oftast gäckad, ty att samla prof af träd¬ 
kronornas löfverk och blommor skulle kräfva oerhörd tid och 
möda och låter sig ej göras under en kort exkursion. Såsom 
ett af de viktigaste och växtgeografiskt märkligaste trädslagen 
