EN BOTANISK EXKURSION PÅ VULKANEN NINAGONGO 
53 
tet träda vi ut ur dess dunkel. Denna tvära skogsgräns ver¬ 
kar helt konstgjord, och så är den ock. Den är vulkanens verk, 
ty vid något af dess utbrott ha de utspydda glödande lava¬ 
massorna sopat undan skogen ned till den gräns, där den nu 
står. Den montana urskogens öfre kant bildar därför på Ni- 
nagongo ingen horisontal linje rundt berget, utan den buktar 
sig upp och ned allt eftersom lavan bredt ut sig. På denna 
har en ny växtlighet fattat fot, en vegetation i vardande, hvil- 
Foto. Rob. E. Fries. 
Fig. 1. Subalpina buskregionen. Buskarne hufvudsakligen tillhörande Com- 
positésläktena Conyza och Nidorella. 
ken, om den ostördt finge utveckla sig, med tiden skulle för¬ 
flytta skogsgränsen uppåt till dess af klimatet betingade linje. 
Denna nya vegetation, som vi nu tränga in i, kan karakteri¬ 
seras som den subalpina buskregionen. Till 1 å 2 (eller 3) 
manshöjder högt skjuta buskarter af allahanda slag upp, tätt 
så att ett framträngande genom dem blir oerhördt besvärligt. 
Rikligast är Erica arborea, klockljungens högväxta släkting, 
äfven förekommande i Medelhafsländerna, här uppträdande i 
alla storlekar till hvilken sällar sig en Myrica-avt (salicifolia 
