Ett bidrag till kännedomen om 
Mongoliets fauna. 
Af 
Einar Lönnberg. 
ill Riksmuseet har nyligen inkommit en värde¬ 
full samling af olika slag af naturföremål från 
Professor J. G. Andersson, som för närva¬ 
rande är sysselsatt med ett särdeles omfat¬ 
tande forsknings- och samlingsarbete i Kina. 
Bland dessa samlingar märkas äfven en del 
däggdjur och fåglar från Mongoliet, dit Professor Andersson 
företog en expedition under sommaren 1919 hufvudsakligen i 
syfte att insamla fossil. Han hade sin hufvudstation vid Hal- 
long-Osso, hvarest svenska missionärer äro bosatta, och i 
Tabo-ul-trakten. Denna plats ligger ungefär 125 kilometer norr 
om den kinesiska staden Kalgan på den mongoliska steppens 
område eller om man så vill i Gobi-öknen. Den fotografiska 
bild, som vi benäget satts i tillfälle att här meddela, ger ett 
slående intryck af detta landskaps ödsliga natur och dess yt¬ 
terst sparsamma växtlighet. Det är uppenbart, att djurlifvet i 
ett dylikt land måste i mångt och mycket vara ganska olika 
mot det vi äro vana vid, och detta ådagalägges på ett slående 
sätt af den samling, som Professor Andersson nu hemskickat. 
Det torde därför vara af intresse för tidskriftens läsare att 
taga någon kännedom härom. Bland däggdjuren är det huf¬ 
vudsakligen gnagare, som genom tillpassningar af olika slag 
kunnat lämpa sig för lifvet inom detta ökenområde och där 
