76 
FAUNA OCH FLORA 
upp sin jämförelsevis kraftiga stämma, det lilla lifvet satte upp 
näbbet och skrek, som om han skulle spränga strupen, då han 
fastän den minste, ingalunda ville vara den sämsta. Särskildt 
väckte det en annan för tillfället medföljande svensk ornitologs 
förvåning att här få höra taltrasten i en omgifning så olika 
våra mörka barrskogar, hvars vårhärold han ju är. 
Förmiddagen d. 3. juni lämnade vi i vår värds bekväma 
bil Köpenhamn med Kjerteminde på Fyen som närmaste mål. 
Den första fågel, som observerades utom stadens hank och 
stör, var en kornsparf, som från den jämte vägen löpande tele¬ 
graftråden sjöng sin knirkande anspåkslösa vårvisa, och strax 
därintill fl ögo ett par gulärlor kring en liten sänka i det saf¬ 
tigt grönskande gräsfältet. Allmänt sågos sedermera på nämnda 
tråd under färden genom Själland, utom kornsparfvar, busk- 
skvättor och gulsparfvar, och voro de alla så vana vid den 
lifliga trafiken, att de endast i undantagsfall läto skrämma sig 
på flykten från sin upphöjda observationsplats af den fram¬ 
ilande bensinhästen. Nära Roskilde observerades en liten flock 
råkor, men ingen kråka samt endast en skata på hela turen 
genom denna Danmarks största ö, där utsikten öfver de vid¬ 
sträckta bördiga fälten endast på ett par ställen afbröts af 
o 
en och annan i ljusare grönt skimrande bokskog. A Stora 
Bält syntes från ångfärjan ej andra fåglar än en del fiskmå¬ 
sar, som dels följde båten, dels lågo och latade sig på den 
blanka vattenytan. Af dessa voro alla, utom en unge i andra 
året i sin bibehållna brokiga dräkt, gamla fåglar, hvilka en¬ 
ligt min värds upplysningar voro medlemmar af en på en nå¬ 
gon mil aflägsen ö i detta sund befintlig stor koloni. Strax 
vid inloppet i Nyborgs hamn sågs på något afstånd en mindre 
mås så mörk på undervingen, att den antecknades såsom en 
dvärgmås. Som det var tillfälle att göra jämförelse med ett 
par bland fiskmåsarna kringflygande skrattmåsar, torde ej nå¬ 
got misstag på artbestämningen förekommit. Efter en rask 
färd utmed Fyens vackra ostkust, där de vajanden sädesfälten 
och saftiga klöfveråkrarna sträckte sig nästan ned till vattnet, 
och under hvilken en Sterna anglica , efter dvärgmåsen den 
