FAUNA OCH FLORA 
78 
lämnats af de små andungarne, hvilka snart gjort rent hus på 
denna otrefliga inkräktare. Atelieren bjöd på en mängd präk¬ 
tiga fågelskisser och äfven fullbordade taflor, af hvilka i syn¬ 
nerhet tvenne morkullor i akvarell, målade i naturlig storlek, 
tilldrogo sig uppmärksamheten för den förbluffande naturtro¬ 
het, med hvilken de voro afbildade- 
Förmiddagen därpå fortsattes färden, sedan sällskapet ökats 
med Larsen och hans son, öfver det bördiga Fyen, där på tele¬ 
graftrådarna de förut nämnda obsei vatörei na ökats med törn¬ 
skatan, som här var mycket allmän. Vid Middelfarts hamn 
mötte den första Kentska tärnan. Denna skiljer sig genast från 
de vanliga St. hirando och macrura på den kortare stjärten 
samt på det mörka näbbet, som ser mycket kortare ut än det 
i verkligheten är, då på något afstånd ej den gula spetsen sy¬ 
nes mot luften, hvilket gör att näbbet synes vara tvärt afhug- 
get. Hennes karakteristiska läte »kerr, kerr, kerr», som hon 
ofta lät höra, är mycket olika de båda andras »kriäh». Efter 
en kort färjfärd öfver det smala sund, som Lilla Bält här bil¬ 
dar, voro vi så på Jylland, som på sin östra kust visar samma 
bördiga kultur som de danska öarne. 
Kring rådhuset på torget i Vejle svärmade några torn¬ 
svalor samt ett par hussvalor, de första jag såg sedan jag 
lämnat Köpenhamn. Efter ett par timmars rast i denna lilla 
nätta stad styrde vi utmed en vacker med bok- och barrskog 
växlande höjd ut öfver det långsträckta fastlandet, där natu¬ 
ren inom kort ändrade utseende. Snart nog mötte vi näml. 
några ljungtufvor, de första utposterna till den stora öde slätt, 
som upptager en stor del af mellersta Jylland. Jag tror knappt 
vi någonstädes i vårt land kunna visa upp en så stor slät 
yta lika steril och mager om ej möjligen i Halland; men de 
ljungtrakter, jag där besökt, hafva varit mera kuperade och 
ljungen kraftigare och högre. Med undandag af ett pai lär¬ 
kor syntes ej en fågel i denna ödslighet. Naturligtvis har 
denna slätt en mera leende prägel sedan på sommaren, då 
ljungen blommar, än nu, då den gråbruna färgtonen verkade 
nedstämmande, och jag bäfvade för ett möjligt bilmissöde här 
