NAGRA ANTECKNINGAR FRÅN EN RESA I DANMARK 
33 
en och annan brushöna samt naturligtvis den allestädes när¬ 
varande skrattmåsen, hvilka alla med sina läten och flygpresta¬ 
tioner gjorde taflan ännu mera liflig. Äfven stötte vi på denna 
äng ett par enkla samt eget nog en dubbel beckasin, antagli¬ 
gen häckande på stället. 
Som vi nu sett hvad vi ville se härstädes, drogo vi oss på 
en omväg upp mot den torrare marken, där några gulärlor, 
säfsparfvar och talrika ängpiplärkor lyfte framför oss. På af- 
stånd öfver ett kvarstående fält gammal vass sväfvade en brun 
kärrhök, som skulle hafva sitt bo därstädes, men, som denne 
för mig var en gammal bekant från Tåkern och Hornborga- 
sjön, kunde hans uppträdande till ingen åtgärd föranleda, utan 
drogo vi oss utmed kanalens sandstränder, där vi förgäfves 
väntade få se någon Charadrius hiaticula , åter till åkdonet och 
ställde kosan hem till den trefliga »kroen», hvarest vi visste, att 
en god middag väntade oss. Sedan vi åkt en bit, kom en 
ängshökhona och dök ned i en tät, långsträckt furuplantering. 
Jag hoppade genast ur, men kunde trots flitigt letande i det 
täta krattet hvarken finna hennes bo eller stöta upp henne 
själf, som tydligen låg rufvande därstädes och tryckte hårdt i 
ljungen mellan tallbuskarne. Som jag spankulerade därstädes 
fick jag höra en fågelsång, som genast frapperade mig. Hvar 
hade jag hört den förr? Jo, nu mindes jag. På Öland vid Borg¬ 
holm. Och snart fick jag i toppen på en tallbuske se den 
klumpiga hökfärgade sångaren och snart en till. De visade 
sig i den starka blåsten rätt skygga, så att jag ej mera fick 
se dem, men hörde ofta en af dem sjunga tillsammans med 
svarthättan och törnsångaren i det täta buskaget. Flera ga¬ 
lande gökar sutto på telegraftråden utmed vägen och flaxade, 
då vi närmade oss med åkdonet, in bland klitterna, och på 
en stolpe sågs en, som jag tyckte, ung råka sitta. Mina följe¬ 
slagare menade dock på, att det var en svart kråka, och lik¬ 
som för att presentera sig började hon nu bocka sig och ut¬ 
stöta några kraftiga kraxande, då ju saken var klar och tvis¬ 
ten löst. Men något ännu mer intressant skulle visa sig, ty, 
då hon vände ryggen till, syntes på densamma gråa streck 
