84 
FAUNA OCH FLORA 
bland det svarta. Således hade vi med största sannolikhet 
framför oss en bastardkråka, något som ju här lätt kan 
förekomma, där den svarta lär hafva sin nordliga gräns. Den 
grå visade sig vara sällsynt nog, antagligen hållen i schack 
af skrattmåsarne. Hvilka som voro saker till de ofta hittade 
urdruckna äggskalen af gräs- och skedänder, låter jag vara 
osagdt. Eftermiddagen ägnades åt den »kroen» närmast lig¬ 
gande delen af sjön. Först besöktes en skrattmåskoloni på 
en 300 par, som slagit sig ned på tufvorna i den nästan torra 
sjöbotten invid klaringen. Ett stycke därifrån fanns åter en på 
en 100 par, hvilka som vanligt hade en del fisktärnor som hyres¬ 
gäster. Vid det frenetiska larm, som alla dessa måsar och 
tärnor vid vår ankomst åstadkommo, lyfte ur ett fält gles gam¬ 
mal vass en antagligen under vårjakten blesserad, gås på så 
nära håll, att vi med våra kikare lätt kunde bestämma henne 
såsom en kortnäbbad gås (Anser brachyrhynchus). Öfver Jyl¬ 
lands västkust går denna högnordiska gås flyttningsväg, och 
skjuter vår guide årligen flera stycken jämte sädgäss, som un¬ 
der sina flyttningar uppehålla sig vid sjöns stränder. För öf- 
rigt iakttogs större strandpiparen (Charadrius hiaticula) Kärr¬ 
snäppan (Tringa alpina) Småtärnan (Sterna minuta), St. can- 
tiaca, Svarttärnan (St. nigra), Skedanden (Anas clypeata) all¬ 
männast, Krickan (A. crecca), Stjärtanden (A. acuta) och Gräs¬ 
anden (A. boschas), samt ett par Skäggdoppingår (Podiceps 
cristatus) och eget nog endast ett par sothöns. Då vi kommo 
till en liten vik med tät fräkenvass, utsummo ur densamma 
t ven ne svarthalsade doppingar (Podiceps nigricollis), och var 
det en behaglig syn att se dessa åter för mig nya fåglar defi¬ 
lera förbi jämsides som ett par parhästar, båda tillsammans 
på en gång dykande, för att åter samtidigt uppkomma tillbreds, 
och gjorde sig deras svarta halsar och gula tinningtofsar syn¬ 
nerligen vackert mot den gröna vassen och det blå vattnet. 
6 /6. Efter tidig frukost sutto vi åter i bilen och inom kort 
voro vi vid det ett par mil norrut belägna Nymindegab vid 
södra ändan af Ringkjöbingsfjorden, hvarest ett motorfartyg 
var oss till mötes, som snart förde oss utåt fjorden med den 
