NÅGRA ANTECKNINGAR FRÅN EN RESA I DANMARK 87 
små kolonier vid stranden. Några brushönor och rödbenta 
snäppor samt en och annan Limosa cegocephala syntes här 
och där, för öfrigt var det tomt på denna Danmarks förr få¬ 
gelrikaste plats. På grundet utanför Tipperne sågos grupper 
af hafstrutar samt olika arter vadare, bland hvilka eget nog 
en på 10 stycken af Limosa lapponica ., som antagligen, ehuru 
så sent, var på flyttning norrut, kunde bestämmas. Under 
hemfärden med motorbåten inträffade ett rätt så ovanligt in 
termesso. I ett nätsätt ett stycke ut i fjorden sågo vi till vår 
förvåning en gås stå och betrakta oss vid var föibifait. Som 
hon tydligen ej kunde komma ut ur sitt fängelse, där hon nog 
fått tillbringa en längre tid utan föda, läto vi den medföljade 
jägaren i jollen begifva sig dit och med ett skott befria den 
stackars gåsen från svältdöden, och blefvo vi ej litet förvå¬ 
nade då det befanns vara en kortnäbbad gås, A. brachyrhynchus 
med tämligen blekrödt näbb-band samt fotterna matt i osen- 
röda. Antagligen var det genom umbärandena under den af 
allt att döma långa fångenskapen, som hon fått denna bleka 
färgton på näbb och fötter. Dagen därpå anträddes hemfäi- 
den* och med saknad lämnade jag dessa trefliga trakter, myc¬ 
ket nöjd med utbytet af den angenäma färden. Allt, hvad jag 
hoppats, hade jag fått se och mer därtill. Både vid Fiilsö 
och Tipperne var tillgången på fågelarter jämförelsevis i ik 
men individantalet i förhållande till terrängens storlek, utom 
hvad måsarna och i synnerhet skrattmåsarna beträffar, fåta¬ 
ligt och hvad som i synnerhet gladde mig, var att se ängs- 
höken så allmän på klitterna. 
Under hemresan öfver Fyen inträffade ett bilmissöde, som 
gjorde, att vi blefvo tvungna till ett par timmars uppehåll ett 
par mil söder om Odense, där vi slogo oss ned vid vägkan¬ 
ten. Plötsligt fingo vi se i träden vid vägen en Minervas- 
uggla (Strix noctua) under bländande solsken midt på föi mid¬ 
dagen ute på jakt. Flon visade sig ej vidare skygg, utan lät 
mig närma sig på en 30 meters håll, sedan hon satt sig på en 
väderkvarnsvinge, och kunde jag en god stund med kikaren 
iakttaga hennes nätta figur och jämförelsevis stora hufvud, däi 
