FÅGELFAUNAN I SÖDRA LAPPLAND 
IO9 
77. Apus apus. L. Regnspira, sällan Skogssvala. Ta. — 
ma. Vistas företrädesvis inne i djupaste skogarna, där hon 
häckar i ihåliga träd. Sällan uppehåller hon sig omkring 
människoboningar som söderut. Många personer veta berätta, 
att de funnit hennes bo, särskildt under den tid de varit getare. 
Namnet regnspira häntyder på vingarnas form och därpå, att 
hon anses förebåda regn. Kull 14 /e. 
78. Asio otus. L. Iakttagen och skjuten några få gånger 
af andra personer i Sorsele och Stensele socknar. 
79. Asio accipitrinus. Pall. Allmän under lemmelår. 
Åren 1906 — 1908 påträffades ofta jordugglan, i synnerhet år 
1907, då hon om våren litet hvarstädes, särskildt å de stora 
myrarna sågs utföra sin lek uppe i luften. Efter år 1908 har 
hon varit synnerligen sällsynt. År 1911 och 1919, då lemmeln 
uppträdde i fjälltrakterna, förekom hon dock där rätt allmänt. 
Kull 10 /6. 
80. Syrnium uralense. Pallas. Själf har jag med säkerhet 
iakttagit slagugglan endast två gånger, och endast få personer 
ha omtalat, att de skjutit henne eller tagit hennes ägg inom 
barrskogsområdet. Häckar antagligen vissa år. 
81. Syrnium lapponicum. Är nästan lika sällsynt som 
föregånde. Iakttagen blott ett fåtal gånger under lemmelår. 
Några personer i fjälltrakter ha uppgifvit sig skjutit en del 
exemplar för konservatorers räkning. 
En statistik, upprättad af landets konservatorer, skulle för¬ 
visso bäst klargöra dennas liksom en del andra ugglearters 
förekomst. Åtskilliga roffåglar, som fällas häruppe, gå dock 
till utlandet öfver Norge. 
82. Nyctala funerea. L. Ta. vissa år, särskildt lemmelår 
andra år ma. eller sällsynt. Torde komma hökugglan närmast 
i antal. Kull 29 /s. 
83. Syrnia ulula L. Allmän — ta. Den talrikaste af 
ugglorna, men äfven hon talrikast under lemmelår. Kull 2a /4- 
84. Glaucidium passerinum. L. Mycket sällsynt. Själf 
har jag sett sparfugglan endast två gånger med säkerhet. 
