I io 
FAUNA OCH FLORA 
Åtskilliga personer finnas dock, som iakttagit eller skjutit 
henne inom samtliga socknar ifråga. 
85. Nyctea scandiaca. L. Lemmelåren 1906 — 1908 var 
fjällugglan vanlig och häckade då i fjällområdet, men har se¬ 
dermera varit ytterst sällsynt. (Befolkningen kallar de flesta 
ugglor med samma namn: kattuggla eller uggla). 
86. Bubo bubo L. Uf. Förekommer spridd öfver hela 
området å lämpliga lokaler. Häckar undantagsvis i björkregio¬ 
nen. Kull °/ö. 
87. Falco peregrinus. Tunst. Ma. Häckar flerstädes i 
högre branta berg i närheten af älfvarna och de större sjöarna. 
Bo oftast i klippafsatser, men äfven i träd. Kull 1 1 5. 
88. Falco subbnteo L. Iakttagen två gånger, fälld i Stensele 
89. Falco merillas. Ger. Sparfspänning. Den talrikaste 
af roffåglarna, särskildt i fjällen, där han är allmän. Kull 12 / 6 . 
90. Falco rusticolus L. Iakttagit några enstaka exemplar 
under olika årstider, särskildt hösten. Tages någon gång i sax 
af fångstmännen. Har själf ej funnit honom häckande, men 
enligt uppgift lär han ha häckat två gånger i Tärnafjällen samt 
i Arjeploug (Bo Witt Strömer). 
91. Falco tinnunculus L. Iakttagen några gånger i Sten¬ 
sele s:n, äfven häckningstiden, särskildt under lemmelåren 1906 
— 1908. Funnen häckande i Vilhelmina. (Bo Witt Strömer). 
92. Åquila chrysaétus L. Örn (lapparna säga ofta renkalf- 
tjufven). Under den tid afhandlingen afser ha endast följande 
åtta säkra häckplatser kommit till min kännedom. Inom Sor- 
sele socken i Njunnesvare 1906, vid Olsträsket 1907 och där- 
förut, i Gaibenoive 1913 samt ej långt från Ammarnäs årligen; 
inom Stensele socken nära Ankarsund 1914 och Stor-Blaiken 
1916. Därjämte enligt Bo Witt Strömer (Fauna och Flora 
h. 5 1916) vid Gransjöriset i Vilhelmina år 1911 och därförut 
samt i Arjepluog år 1915. Före tiden ifråga föreligga åtskilligt 
flera uppgifter om örnens häckplatser. För närvarande häckar 
örnen mig veterligt icke annorstädes inom området än i när¬ 
heten af Ammarnäs. Visserligen berätta en del ripfångare i 
fjälltrakterna, att de nästan hvarje vinter fångat någon kungs- 
