NAGOT OM VADAREFÅGLARS BON 
127 
när han blef skrämd därifrån, hoppade han ned på marken 
och begaf sig halft springande, halft flygande ut i sjön. 
En af de vadare, som i allmänhet göra sig minst besvär 
med tillredningen af sitt bo är större strandpiparen (Åegialites 
hiaticala). Han gör en grop i sanden och lägger däri sina 
fyra sändfärgade ägg utan något särskildt underlägg. På 
Ölands alvar frångår dock denna lilla vadare stundom sin sed 
och blir bobyggare. På nämnda vidsträckta slättmark finnas 
stora områden med visserligen kortväxt, men tät gräsmatta. 
Här och där finnas dock fläckar, där den kalkrika jorden ligger 
blottad. Under torr väderlek äro dessa fläckar tämligen hårda 
kalkhällar, men när det regnar, blötes kalken upp och förvandlas 
till en vällingliknande sörja. De strandpipare, som bo därute och 
som ej hafva någon sandplätt eller annan lämplig plats att 
hålla sig till, bygga sina bon på dessa ömsom hårda, öm¬ 
som alltför lösa och blöta kalkfläckar. Från gräsmarken hämta 
de ljusa lavar, som de lägga i tämligen stora oregelbundna 
högar så att de te sig som naturliga lafbestånd. I dessa göra 
fåglarna sedan sina reden, som till formen likna dem, som 
deras fränder göra på sandfälten. Byggnadsmaterialets färg 
öfverensstämmer äfven med såväl fågelns egen som hans äggs, 
och effekten blir densamma som på stranden. Strandpiparen 
aktar sig noga för att använda de gröna eller bruna mossor 
och lafvar, hvarpå gräsmarken är så rik. Ett prof af den laf- 
art som åtminstone mest användes har af Docenten Th. C. E. 
Fries bestämts till Cladonici uncinata. I dessa bon rufvar 
sedan strandpiparne sina ägg obekymrade om huruvida den 
omgifvande marken hårdnar i solskenet eller vårregnen för¬ 
vandla den till den obehagligaste välling. 
Förliden sommar fann jag på en liten holme i Grankulla- 
viken på Öland ett rätt egendomligt bo af Roskarlen (Strep- 
silas interpres). Till följd af ovanligt högt vattenstånd låg så 
godt som hela holmen under vatten och antagligen därför hade 
roskarlen redt sitt bo på en stor ojämn sten. Boet var ganska 
stort och bestod af vattenväxter. Jag kunde bland dessa urskilja 
Spergnlaria canina, Zostera marina,, Zannichellia och Chara. 
