138 
FAUNA OCH FLORA 
all synnerhet är detta förhållandet med Nipfjället och »Molnet». 
Mellan Städjan och Nipfjället utbreder sig en större fjällhed, 
å hvilken bildats några små tjärnar. Jag hoppades påträffa 
någon vattenfågel i tjärnarna, men voro dessa fullkomligt obe¬ 
bodda. Ängpiplärkor och stenskvättor voro de enda mera all¬ 
mänt förekommande arterna. De döko upp öfverallt, såväl på 
heden som på högsta fjälltopparna. Löfsångaren påträffades 
häckande invid en liten fjällbäck, och en gök satt en half dag 
och gol i ett stenkummel på högsta punkten af »Molnet». På 
Ulandshögen häckade ett par fjällvråkar i en fjällbrant, och på 
Gränjesvåla, 12 km. därifrån, hade ett andra par sitt bo. Det 
senare boet undersöktes närmare den 20 juni. Det var beläget 
i en hart när otillgänglig klippa, byggdt af ris och pinnar, samt 
innehöll förutom 2 ungar och 2 ägg en till hälften uppäten 
— hare. 
I dalgången mellan Ulandshögen och Molnet rinner en 
liten bäck. Trakten kring denna är beväxt med knotig och 
senvuxen björkskog. Här höllo björktrastarna till, och på långt 
håll igenkände jag äfven blåhakens sång. Jag fick tillfreds¬ 
ställelsen som hastigast se denna vackra fjällsångare i ett 
björksnår invid bäcken. Fågeln var dock ovanligt skygg och 
försvann, så snart jag nalkades honom, för att återupptaga 
sången längre bort. 
Vid västra sidan af fjällkomplexet i trädgränsen förekommer 
en blandning af tall och gran med insprängda björkar. Här 
uppehöllo sig tjäder, orre, sångtrast, löfsångare, trädpiplärka, 
bergfink och gök. 
Alla kringliggande fäbodvallar besöktes och på eller invid 
dessa häckade följande arter: nordiska gulärlan, sädesärla, 
bergfink, gärdsmyg och dubbeltrast. På en om sommaren 
bebodd fäbodstuga, omedelbart ofvan dörren hade en björk¬ 
trast byggt sitt bo, men ungarna voro vid mitt besök redan 
utflugna. 
En ungefär half mil lång, sank mosse, Idreflöta, besöktes 
äfven, men här såg jag endast några ripor, de enda exemplaren 
som påträffades under resan. 
