FÅGLARNE PÅ »ROBINSON CRUSOES Ö». 
1 53 
af mars. Om dagen såg man sällan någon lira flyga öfver 
land, lika litet som någon annan stormfågel. Emellertid kunde 
det hända vid Masatierra, men aldrig vid Masafuera, ty på den 
senare ön föllo de, som eventuellt visade sig, omedelbart offer 
för de vaksamma vråkarne. Lirorna förekommo i tusental, 
säger kand. Bäckström, men Schalow hade ej fått vetskap 
om deras tillåll vid Juan Fernandez, då han skref om denna 
ögrupps fåglar. Det är emellertid släktet Pterodroma (= Aes- 
trelata), som lämnar det största bidraget till Juan Fernandez 
sjöfågelfauna, nämligen med ej mindre än fyra olika former. 
Det är ju också ett mycket artrikt släkte, som skiljer sig från 
lirorna därigenom, att tarsens framsida ej är hoptryckt till en 
skarp egg som hos de senare, utan afrundad som hos flertalet 
fåglar. Mest afvikande från de andra till det yttre är Ptero¬ 
droma neglecta, som bebor Masatierra i en enfärgadt mörk¬ 
brun form med blott handpennornas spolar hvita. Denna 
stormfågel lade sina ägg direkt på marken i otillgängliga 
branta klippstup. Den träffades rufvande i slutet af jan. och 
febr. och var då så litet skygg, att den kunde tagas med hän¬ 
derna. Den var ej talrik, utan kand. Bäckström uppskattade 
dess antal till blott omkring 200. Den vanligaste fågeln på Masa¬ 
fuera var Pterodroma externa. Den är ofvan gråsvart med 
pannan och undersidan hvita, tarserna och tårnas inre (proxi- 
mala) del gula, men fotternas yttre (distala) del svart. Dess 
bon träffades lite hvarstädes ofvanför 500 m. och utgjordes af 
långa gräfda gångar, som kunde vara ända till 3 m. Vanligen 
var ingångshålet gömdt bland ormbunkar (Lophosoria), men 
ibland kunde det vara alldeles öppet. Liksom sina släktingar 
lägger denna art blott ett hvitt ägg, som dock varierade rätt 
mycket i form. Om dagen ser man ej till fåglarne, men vid 
mörkrets inbrott komma de fram ur sina hålor och flyga kring 
öfver ön och längs stranden förande ett fasligt oväsen. 
Med de två återstående Pterodroma- formerna är ett sär- 
skildt intresse förbundet. De höra nämligen båda till en och 
samma artgrupp Pt. cooki. Den ena, som är hemma på Santa 
Clara, beskrefs redan år 1869 under namnet Aestrelata defilippi- 
