Några iakttagelser rörande tornsvalan. 
Af 
K. Gram. 
ången fågelvän har säkerligen under resor i 
öfre Norrland och våra lappmarker iakttagit 
den mängd tornsvalor, som vissa tider under 
högsommaren, särskildt under ljumma regn- 
vädersdagar, i spridd ordning ses stryka fram 
och åter öfver älfvar och vattendrag, ifrigt 
upptagna med jakt å hvarjehanda flygfän, som hafva sitt till¬ 
håll öfver vattnen. Andra tider åter, särskildt då ihållande 
torka är rådande, påträffar man dem ej alls, eller kanske en¬ 
dast i ett ringa fåtal och det finnes trakter häruppe, där torn¬ 
svalor så godt som aldrig visa sig annat än i samband med 
regnig och ostadig väderlek, hvarför de äfven mångenstädes 
med sitt uppträdande anses förebåda nederbörd. Tornsvalans 
bland befolkningen vanliga namn är också »regnspira», hvilket 
på något sätt har sammanhang med denna hennes egenskap. 
Tornsvalan häckar visserligen häruppe, men i ringa antal. 
Här saknas betingelser för henne att välja boplats såsom för¬ 
hållandet är i södra och mellersta delarne af landet, där de 
med tegelpannor ofta täckta byggnaderna lämna henne många 
och ypperliga krypin. Häruppe har hon därför af omständig¬ 
heterna nödgats taga sin tillflykt till den djupa skogen, där 
hon vanligen häckar i torrtallar, i någon af hackspett högt 
öfver marken urhackad hålighet, men tillfölje en bättre skogs- 
