NÅGRA ORD OM TORNSVALANS VÄSTERBOTTNISKA NAMN »REGNSPIRA» 167 
namn på olika fågelarter äro mycket vanliga, ehuru de stun¬ 
dom i nutiden ofta genom »nötning» och ombildning så för¬ 
vanskats, att de äro svara, stundom omöjliga att känna igen. 
Professor Hellqvist har själf lämnat exempel på dylika ombild¬ 
ningar, som för lekmannen skulle vara omöjliga att följa. Ett 
sådant är t. ex. Häger, hvilket namn i sin nutida form ej 
mycket liknar denna fågels hesa kraxande, men som dock 
kan föras tillbaka till en urform, som ganska nära öfverens- 
stämmer därmed. Om- en fågel äger ett mera påfallande läte, 
kan man sålunda nästan vänta sig, att den skulle fått namn 
däraf en gång i tiden. Detta ligger ännu närmare tillhands, 
om detta läte är något så när lätt att återgifva på mänskligt 
tungomål. Nu torde det väl kunna erkännas, att tornsvalans 
läte är i ovanligt hög grad ägnadt att ådiaga sig uppmärk¬ 
samhet. Det mest framträdande ljudet är naturligtvis ett skarpt 
och genomträngande i, därjämte ett r och ett hväsljud. Torn¬ 
svalans läte plägar ju därför återgifvas »sri siri sri» eller på 
något liknande sätt. Hartert skrifver dessutom »sprih sprih 
sprih». Detta visar, att en framstående ornitolog också i detta 
läte anser sig kunna finna ett p-ljud. Därmed ha vi ju hela 
materialet till spir-namnet gifvet, ty a är naturligtvis blott 
ändeisen. Till de redan anförda sannolikheterna för användan¬ 
det af denna fågels läte för bildandet af dess namn skulle man 
kunna lägga den omständigheten, att detta läte låter höra sig 
vid en tidpunkt, då den verkliga sommaren på allvar inträdei, 
så att det äfven därigenom har sin betydelse. 
Om man nu såsom undertecknad hyser den uppfattningen, 
att det västerbottniska (regn-)spira likasåväl som det sydtyska 
Spyr eller Spir är ett onomatopoietiskt namn, återstår dock 
en liten svårighet, nämligen dessa namns betydliga aflägsen- 
het från hvarandra i rummet och isolering. Man skulle kunna 
tolka detta så, som om vore det västerbottniska namnet en 
språkrelikt, som lefvat kvar däruppe, men dött ut i öfnga de¬ 
lar af landet. Till svar på en fråga härom har professor 
Hellqvist vänligen yttrat: »Att spira som namn på tornsvalan 
förekommer uppe i Västerbotten är i sanning underligt, så 
