EKENS SPRIDNING SOM TIDRÄKNINGSMOMENT 
223 
Vidare är att märka, att åar med ett nordligt lopp, såsom Li¬ 
dan och Tidan i Västergötland och Svartån och Stångån i 
Östergötland, svårligen kunna antagas ha haft ek växande vid 
sina öfre lopp på höglandet tidigare än längre ned. Hela detta 
senaste antagande är f. ö. så otroligt och hopkonstrueradt, att 
det ej synes finnas någon sannolikhet för att det i verklighe¬ 
ten kunnat inträffa något sådant. Ett skäl häremot är bl. a. 
att ek ej plägar växa på lokaler, som lida af dylika öfver- 
svämningar. En vattentransport af ollonbärande afbrutna ek¬ 
grenar har också mycket litet eller ingen sannolikhet för sig 
liksom öfver hufvud taget all slag spridning af detta trädslag 
genom vatten. 
Det tredje hufvudslaget af spridning, nämligen med till¬ 
hjälp af djur, kan ske på många olika sätt, som betecknats 
med olika termer. Med epizoisk spridning förstås t. ex. när 
frön med hår, hakar, borst eller dyl. fastna i djurens päls, 
fjädrar o. s. v. och sålunda bortbäras längre eller kortare 
stycken. I synnerhet smärre frön kunna också med tillhjälp 
af fuktig jord, lera eller dy fastna vid däggdjurs och fåglars 
fötter eller kroppsbeklädnad och därefter borttransporteras 
stundom lång väg. Men ingen af dessa möjligheter äger till- 
lämpning i det fall, som det nu gäller. 
Med endozoisk spridning menas, att djuren förtära en 
fruktform af något slag och sedan åter afleverera själfva fröen 
i grobart tillstånd. Många bär och frukter ätas af såväl dägg¬ 
djur som fåglar och de inneslutna kärnorna kunna antingen 
passera matsmältningskanalen i dess helhet och sedan i många 
fall utföras med exkrementerna i grobart skick eller också 
uppkastas de jämte bärens skinn efter någon tid såsom osmält¬ 
bara rester, sedan fruktkött och saft tillgodogjorts. I synner¬ 
het i förra fallet kunna de ifrågavarande växterna spridas 
mycket långt. Särskildt då flyttande fåglar förtärt bären, kan 
spridningen t. o. m. gå öfver hafvet, såsom då trastar fört 
oxeln öfver Östersjön. Det är emellertid att märka, att dylik 
spridning endast kan äga rum, då bären förtärts af sådana 
djur och fåglar, för hvilka bärköttet utgör födoämnet. I de 
