EKENS SPRIDNING SOM TIDRÄKNINGSMOMENT 
225 
nes insamlade ollon råkar att gro. Detta är dock blott en 
tillfällighet och bildar säkerligen ej någon viktig faktor för 
ekens spridning, allra helst då som sagdt det aldrig kan bli 
fråga om något betydligare afstånd. Hvad som sagts om 
skogsmusens betydelse i denna sak, gäller väsentligen också 
om sorkarne. 
Vända vi oss så till fåglarne, finnas några bland dem, 
som taga ollon och bära bort dem ett stycke, innan de hacka 
sönder dem, såsom nötväcka, hackspettar och möjligen några 
andra. Det händer naturligtvis ibland, att dessa tappa ett 
ollon under vägen, och det kan ju då också hända, att detta 
faller på så gynnsamt sätt, att det möjligen kan gro. Detta 
är dock också en tillfällighet, och äfven i detta fall kan det 
ej gälla någon lång vägsträcka, ty vanligen sätta sig de ifråga¬ 
varande fåglarne i närheten af den plats, där de tagit ollonen. 
Innan vi gå vidare torde det också för fullständighetens 
skull vara lämpligt att nämna roffåglarne. De kunna näm¬ 
ligen vara verksamma äfven de, ehuru sekundärt. Man kan 
tänka sig att en dufhök eller en pilgrimsfalk fångar t. ex. en 
ringdufva eller en gräsand strax efter sedan denna slags fågel 
intagit en måltid af ollon och medan dessa ännu ligga oför- 
därfvade i kräfvan. När nu roffågeln förtär sitt byte lämnar 
han den ollonfyllda kräfvan åt sitt värde och under särskildt 
gynnsamma omständigheter skulle det kunna vara tänkbart, 
att något ollon kom att ligga så, att det kunde gro. Emeller¬ 
tid är detta naturligtvis endast ett möjligt undantagsfall och 
kan ej betraktas såsom någon faktor att räkna med för ekens 
spridning i allmänhet. För öfrigt under ollontiden på hösten, 
då roffåglarne ej behöfva bära byte till boet, besvära de sig 
nog i allmänhet ej att flyga så långt därmed, att den even¬ 
tuella spridningsdistansen blefve särdeles stor, men bytet kan 
ju före fångsten hunnit flyga någon vägsträcka. 
De nämnda ollonätande fåglarna själfva äro antingen sta¬ 
tionära så länge de ha tillgång på föda eller också på väg 
söderut vid den tid då ollonen mogna, så att någon spridning 
I 5 — 20329. Fauna o. Flora 1920 . Häft. 5 . 
