EKENS SPRIDNING SOM TIDRÄKNINGSMOMENT 
227 
stark flygare samt att hon ogärna tillryggalägger långa vägar 
åt gången. Man skulle därför kunna hålla före, att hon åt¬ 
minstone mera sällan bar ett ollon i planteringsändamål längre 
än omkring en kilometer, eller föga mera. 
Om nu allt detta är riktigt, så framställer sig det spörs¬ 
målet af sig själft: Kan med stöd häraf någon sannolikhets¬ 
kalkyl göras om, huru lång tid det åtgått för ekens spridning 
från sydligaste Sverige och till detta träds nuvarande nord¬ 
gräns i södra Hälsingland? Om ett försök härtill göres skulle 
det gestalta sig på följande sätt. Vi antaga, att eken sedan 
landförbindelse söderut uppstått kommit till sydligaste nuva¬ 
rande Skåne, exempelvis till 55° 25 r n. br. Därifrån och till 
ofvan omtalade nordligaste fyndort i Skog socken i Hälsing¬ 
land blir alltså ett afstånd af 5 breddgrader och 46 minuter 
eller med andra ord 346 minuter. 
x Om vi sedan antaga, att nötskrikorna, när ekarne därnere 
buro ollon, började sitt planteringsarbete och därvid åtminstone 
till stor del förde bort sina ollon i nordlig riktning, hvilket 
har vissa sannolikhetsskäl för sig, alldenstund det fanns tall¬ 
skog på nordsidan, så uppstå så småningom nya ekplantor 
där. För att ej taga till för knappt och för att göra räkningen 
jämnare kan man ju ponera, att från denna första ekgräns vid 
55° 25' ollon buros norrut af nötskrikorna så långt som en 
minut, d. v. s. till 55° 26 r n. br. Längre kan man svår¬ 
ligen ha skäl att tro, att det skett. Om vi nu vidare antaga, 
att ekplantorna vid denna nya nordgräns växt upp, så måste 
det dock draga en viss tid, innan de utvecklat sig så långt, att 
de själfva buro ollon och kunde bli utgångspunkt för fortsatt 
spridning af trädslaget. Skogsmän och botanister pläga upp- 
gifva, att eken i nutiden kräfver en ålder af 40—50 år, innan 
den blir ollonbärande. Men om möjligen de klimatiska och 
biologiska faktorerna då under ekens första invandringstid 
ställde sig gynnsammare, kan man ju antaga, att det då in- 
dylikt ursprung, »ehuru närmaste fruktifierande ek befinner sig på ett afstånd af 
en half mil» (Skogsv. Fören. tidskr. 1918). En så lång transport torde emellertid 
vara ett mycket sällsynt undantagsförhållande. 
