2 3 6 
FAUNA OCH FLORA 
nacken något förlängda och af en grant zinnoberröd färg, ryggen 
svart och undergumpen brandgul med svarta spolstreck. Dagarna 
omkring den 20 mars kom jag ytterligare i tillfälle att flera gånger 
konstatera förekomsten af mellanspettar. De uppehöllo sig i ekha¬ 
gar utmed Hofvetorps kanal, där jag var sysselsatt med mätnings* 
arbeten. Distanstuben var mig till god hjälp. 
De trummade och skreko sina vårläten. De föreföllo mig 
mera runda och yfviga än vanhga hackspettar, och lätet var mera 
mjukt, nästan jamande. Då jag som nämndt observerade flera 
exemplar, och då det var i slutet af mars, maste jag förmoda, att 
arten häckar här. Alltså möjligen en ny häckfågel här. 
I samband härmed kan nämnas, att jag någon af dagarna ef¬ 
ter midten af oktober år 1918 observerade en tretaig hackspett 
(.Picoides tridactylus Lin.) ^ i barrskog 1 Kettilstad socken af Öster¬ 
götland. Det torde vara rätt sällsynt, att denna norrländska hack¬ 
spett kommer så långt söderut redan i oktober. 
Gråtruten (Larus argentatus BrOnnich). 
Att gråtrutar mot slutet af sommaren, både gamla och ung¬ 
fåglar, uppträda på och omkring insjöarna torde knappast vara nå¬ 
got speciellt för våra Kindasjöar, men att han därstädes äfven häc¬ 
kar torde vara mera ovanligt. Åren 1913, 14 o. 15 häckade årli¬ 
gen ett par dylika på en af tärnor bebodd kobbe i sjön Järnlun¬ 
den. De kläckte tidigt och vid mina besök (tärnorna hade då ägg) 
voro dunungarna halfvuxna. De gamla anföllo, ståtliga att skåda, 
inkräktarna på den lilla kobben, som äfven hyste tva ä tre par 
fiskmåsar, ett par drillsnäppor och sädesärlor. 
I juli 1914 iakttog jag över den lilla stenholmen Harkranken 
i sjön Åsunden en koloni (omkr. 10 par) gråtrutar. De voro ängs¬ 
liga och kretsade under hest skrattande öfver holmen. Ingen unge 
anträffades. Dessa voro väl gömda i stenkumlen, eller mahända 
lågo de i sjön. 
Smålommen (Colymbus stellatus ). 
I den lilla skogssjön Stora Högen, belägen å Boda ägor i Tjär¬ 
stads socken här i länet, brukade åtminstone för några ar sedan 
alltid ligga fiskande lommar. Det var storlommar, som sträckte 
dit upp från de större sjöarna. Jag besökte sjön några gånger vid 
högsommartiden, jag tror 1914 eller 1915. Då låg där alltid ett 
par lommar, som tycktes vara sjöns egna stationära invånare. 
De föreföllo mig små och brunryggade. Genom att locka den ene 
af dem med en viftande näsduk att komma nära stranden, och till 
yttermera visso genom teaterkikare såg jag, att dessa lommar voro 
ett par smålommar. Sjön har inga öar. Jag sökte kring viken vid 
södra änden, hvarifrån de brukade simma ut, på vitmosstufvor och 
dylikt, men jag fann intet bo och årstiden var framskriden. Möjli¬ 
gen häckade de ej alls. Sedan dess har jag ej besökt sjön. 
Västerby, Brokind den 23 augusti 1920. 
Dag Hannerz . 
