DEN ÅTERUPPSTÄNDNA LINNÉTRÄDGÅRDEN I UPSALA 
247 
stammade äfvenså från 1850-talet. Borttagandet af dessa tiäd 
var naturligtvis en nödvändighet icke blott för trädgårdens 
återställande efter den Hårlemanska planen, utan öfverhufvud 
taget en förutsättning för inplanterandet af växter på areorna, 
ty så stark var den beskuggning de orsakade, att hela träd¬ 
gården ju alldeles förlorat sin karaktär af trädgård och i stället 
verkade gammal igenvuxen park. 
Finnes det för själfva trädgårdens utläggning en klar 
och tydlig plan att följa, är detta däremot icke i samma gtad 
fallet med växtbeståndet. I den nyssnämnda disputationen 
»Hortus Upsaliensis» af år 1745 finnas visserligen ganska 
vidlyftiga växtförteckningar, men endast släktena — inga 
arter -— omnämnas. Förklaringen härtill får väl tillskrifvas 
det förhållandet, att ett arbete, som skulle användas som dis¬ 
putation, ej fick vara för omfångsrikt, och den korta och be¬ 
kväma binära nomenklaturen var då ännu icke af Linne införd. 
Den kom ju först 8 år senare i bruk vid utgifvandet af »Species 
plantarum år 1753». Tre år efter Nauclers disputation utgaf 
Linné en ny »Hortus Upsaliensis» (1748) med förteckning på 
de växter, som han infört i trädgården alltsedan 1742. Denna 
upptager — enligt Linnés släkt- och artbegränsning — 514 
släkten med 1,087 arter, hvartill sedan komma alla de svenska 
växter Linné inplanterat, men som ej anföras i själfva texten, 
utan endast i korthet uppräknas i bokens slut. Ytterligare 
bidrag till kännedomen om växtbeståndet finner man i ett par 
af Linnés lärjungar J. C. Höjer och J. G. Wollrath utgifna 
disputationer. Äfven sonen, Carl von Linné d. y , har i ett par 
under faderns lifstid utgifna arbeten — tre delar af »Plantas 
rariores Horti Upsaliensis» — bevarat beskrifningar af märk¬ 
ligare växter från trädgården. En sista kort sammanställning 
af växtbeståndet i trädgården, gjord af Linne själf, finnes slut¬ 
ligen i lektor J. Bussers år 1769 utgifna beskrifning öfver Up- 
sala. Här uppräknas nu de viktigaste växterna i orangerierna 
samt på areorna. Beskrifningen i Bussers bok är viktig for 
kännedomen om trädgårdens träd och buskar, ty här fa vi 
bland annat veta, att vid denna tidpunkt fanns i trädgåiden 
