2 6 o 
FAUNA OCH FLORA 
erbjuda flera intressanta drag. Så t. ex. finner man, att grå¬ 
spetten i Chihli, Ficus canus jessoensis Stejn., är ofvan och 
under tydligt blekare och har en kallare, nästan blågrönaktig, 
ton öfver ryggen än sin släkting P. c. gimmermcmni Rchw. i 
Kiangsu. Den senare är mera gulgrön på ryggen och mera 
svartfläckig i nacken. De äro sålunda utmärkta exempel på 
geografiska lokalraser. Den fågel, som företräder vår större 
hackspett, är Dryobates cabanisi Malh., som framgår af den 
svarta ryggen (utan hvitt på skuldrorna). Den är också ljust 
chokladbrun på undersidan. Däremot då Hartert säger, att 
denna hackspett skall ha mindre hvita fläckar på vingpennorna 
än den europeiska major , så stämmer ej detta. Snarare skulle 
man kunna säga, att dessa fläckar här äro stora, men det kan 
ju vara möjligt, att flera lokalraser finnas i olika delar af Kina, 
dock ha både exemplar från Chihili och Kiangsu stora hvita 
fläckar på armpennornas båda fan. Vår lilla hackspett ersät¬ 
tes i samlingen af Iyngipicus pygmceus scintilliceps Swinh., igen¬ 
kännlig på sin gråa hjässa kantad baktill af ett svart band, i 
hvilket halft dölja sig några röda fjäder-»gnistor», däraf art¬ 
namnet. Äfven denna är en rent kinesisk form, men med 
släktingar åt olika håll. 
En uf, som köpts i Peking, är betydligt ljusare än vår och 
har smalare strimmor på undersidan. Det är väl sannolikt, 
att den är identisk med Reichenows Bilbo bubo kiatschensis, 
En fjösbent örn vråk Bateo hemilasius Tem & Schleg., som 
tagits i Kiangsu, är att betrakta som vintergäst där, då den 
ju säges vara hemma i Centralasiens bergstrakter. Derr strim- 
miga gladan Milvus lineatus Gray gör väl skäl för namnet, då 
den har utpräglade mörka spolstreck omgifna af ljusare på 
fjädrarne. Den är betydligt större (vinglängd 495 mm.) än den 
europeiska bruna gladan, som den eljest något liknar. 
Samlingen innehåller ett par synnerligen vackra natthägrar, 
Nycticorax nycticorax L. i full praktdräkt med den långa siden- 
hvita nackplymen framhängande ur den metallgröna kalotten 
och vidare en grå häger, Ardea cinerea L. Den sistnämnda är 
ovanligt liten med en vinglängd af blott 443 mm., då Hartert 
