TILL KÄNNEDOMEN OM ÖSTRA KINAS FÅGELFAUNA 
2ÖI 
uppgifver 445 som minimum. Det synes ej uteslutet, att där 
borta i öster finnes en mindre ras. Gould har kallat ett li¬ 
tet hägerexemplar af orientaliskt ursprung rectirostris och 
Clark har kallat en koreansk gråhäger A. c. jouyi , och det 
är möjligt att den kinesiska hägern har rätt till endera af 
dessa subspeciesnamn, men för den sakens afgörande kräfves 
mera material. 
Af smärre vadare märkes en skogssnäppa, Totanus ochro- 
pus L. på flyttning i Kiangsu och en ostasiatisk strandpipare 
JEgialitis placida Gray (ganska lik vår JE. hiaticola men 
med obetydligt gult på näbben). Dessutom finnes ett exemplar 
af svartbent strandpipare, Azgialitis alexandrina Lin. 
som daterats 29 /i 1920 och som sålunda borde vara i vinter¬ 
dräkt, men som det oaktadt har det svarta bandet tvärs öfver 
pannan, de svarta banden från näbbroten genom ögonen och 
de svarta fläckarne på kräfvans sidor alldeles som i sommar¬ 
dräkt. Däremot saknas sommardräktens rostbrungula färg på 
hjässa och bakhufvud, så att dessa delar äro lika med ryggen. 
Denna fågel företer alltså flera egendomliga anomalier i sin 
dräkt, men de torde vara af individuell natur. Den är på 
etiketten signerad men det torde vara misstag. 
Tvenne arter turturdufvor finnas i samlingen. Den ena af 
dessa är Turtur orientalis Lath. Den andra, T. chinensis 
Scop, skulle man kunna kalla nackbandsturturdufva, om det ej 
vore så långt, ty karakteristiskt för den är det svart- och hvit- 
spräckliga bandet öfver nacken, som bildas af svarta, i spet¬ 
sen klufna fjädrar, hvar och en med två hvita fläckar. En li¬ 
ten vaktel, Coturnix japonica T. & Schl och präktiga exemplar 
af den numera äfven i Europa så välkända ringfasanen, Phasia- 
nus torquatus Gml. företräda hönsfåglarne. Af andfåglar finnas 
en gräsand och en krickand ej afvikande från våra. En ung 
kniphane har en egendomligt sotbrun färg på hufvudet, men 
efter ett exemplar vågar man ej döma. Af storskrake, Mergus 
merganser , finnas däremot flera exemplar, och de synas alla 
ha en mattare brun färg på halsens sido- och frampartier än 
våra skrakar. 
