274 
FAUNA OCH FLORA 
de befruktade äggen hade ej kommit ned genom äggledarne i 
lifmodern, utan trängts ut i bukhålan, men icke dess mindre 
fortsatt utvecklingen där ganska länge, innan de dogo. 
Dylika fall af extrauterin graviditet synas ej vara så all¬ 
deles sällsynta bland harar. Provinsialläkaren Elias Fries 
omtalar t. ex. i »Skog och Sjö» 1915, hurusom han funnit ej 
mindre än 6 foster i bukhålan af en harhona. Af dessa voro 
4 större och redan håriga, de 2 andra mindre ungefär af en 
bondbönas storlek. Dessa foster lågo ännu i sina ägghyllen, 
och det nämnes ej om någon resorption egt rum. I Sv. Jägar- 
förb. n. Tidskr. 1900 p. 94 omtalar Majoren P. L. Mannerstedt, 
att han funnit i bukhålan af en harhona skjuten d. 6 febr. 
Mumifierade extrauterina foster af hare. 
nämnda år tvenne ungar »i förhårdnadt tillstånd». Den ena 
låg innesluten i en hinna, men lös i bukhålan bredvid mag¬ 
säcken, den andra låg »i en flik af lifmodern», men i bukhålan 
äfven den. Ungarna voro fullgångna, säger meddelaren, såsom 
»syntes af deras full håriga hud och utvecklade skelett». Här 
hade en resorption börjat, så tillvida som fostren redan voro 
»förhårdnade». Att verkligen en så godt som fullständig re¬ 
sorption af extrauterina harfoster kan äga rum, har jag förut 
haft tillfälle att konstatera. Jag erhöll nämligen af numera 
Professor A. Wahlgren någon gång i midten af 1890-talet 
några runda kulor, som funnits i bukhålan af en harhona. 
Dessa visade sig vid närmare undersökning utgöras af tätt 
och hårdt sammanfiltade hår af harungar och representerade 
utan tvifvel, såsom af mig framhölls, de sista återstoderna af 
