OM FAGELLIFVET VID NÄRIKES SLÄTTSJÖAR 
7 
manshöga drifvor eller flak. Enda sättet att här taga sig fram 
var att krypa på händer och fötter öfver den gamla vassen, 
hvarvid man dock riskerade att bryta igenom och plumsa ned 
i vattnet. Dylika väldiga vassdrifvor förekommo flerstädes; 
mellan dem öppnade sig här och hvar höljor, omkantade af 
mäktig kvarstående fjolårsvass, mellan hvars gula strån de 
gröna, nu frambrytande vasspiporna började göra sig gällande. 
Dylika så godt som otillgängliga områden bereda naturligtvis 
sjöns fåglar de bästa tillflyktsorter. Betecknande är, att en 
med sjön särdeles väl förtrogen allmogejägare, ehuru han an¬ 
såg bruna kärrhöken vara en mycket vanlig fågel och ofta 
skjutit sådana, emedan han sett dem taga andungar, dock 
aldrig iakttagit hans bo. Inom Ö. Kvismarens nordostliga del 
ansluta sig rikt utbildade strandsnår af vide, hvilka i riktning 
mot gården Husön öfvergå i en synnerligen liten vacker relik- 
artad löfäng, hufvudsakligen bestående af gamla ekar och 
lindar. 
I det följande ha vi sökt gruppera fåglarna efter de växt¬ 
samhällen, som de tillhöra med afseende på häckningsplatsen. 
Gifvetvis stöter detta på svårigheter, då många fåglar ej kunna 
anses bundna vid bestämda växtsamhällen och äfven inom olika 
geografiska områden visa olikhet i detta hänseende. Inom ett 
enhetligt, geografiskt begränsadt område är dock en sådan 
gruppering lättare möjlig. Den torde äfven få anses önskvärd 
ur den synpunkten, att fåglarna härigenom så att säga bättre 
insättas i sin naturliga miljö: de biologiska förutsättningarna 
för fågelfaunan inom området få en mera klar belysning. Det 
bör alltså betonas, att grupperingen här nedan ej afser en 
generalisering, utan ansluter sig till förhållandena inom un¬ 
dersökningsområdet. 
Blad vassens (Ar un do phragmites L.J fåglar. 
Rörsångaren (Acrocepha/us streperus Vieillot.). 
Bruna kärrhöken {Circus ceruginosus Lin.). 
Sothönan {Fulica atra Lin.). 
