OM FAGELLIFVET VID NÄRIKES SLÄTTSJÖAR 
19 
kas, förblir han orörlig. Först då man kommit honom ett par 
meter in på lifvet, flyger han upp med sträckt hals, hängande 
ben och flaxande vingslag. Då han nått några meters höjd, 
sträcker han tillbaka benen, drar in halsen och fortsätter med 
en mjukare, hägerlik flykt. Han flyger något hundratal meter 
för att plötsligt dyka rakt ned i vassen. 
Bild 4. Bo af rörsångare. På grund af boets djup synas ej 
de 4 äggen (Blomqv. foto. Örebrofjärden 1919). 
1 skymningen har jag ibland sett rördromhonan flyga lågt 
öfver vassen, tätt följd af hannen. Visste man ej om, att det 
är rördrommar, skulle man troligen utan tvekan förklara dem 
för bergufvar. 
Stundom är rördrommen i farten äfven på dagen. Så t. ex. 
kunde jag vid Tysslingen se honan när som helst vid mid¬ 
sommartiden. Ungefär hvarje kvart kom hon flygande upp¬ 
ifrån vassen ned till vattenkanten för att om en stund åter¬ 
vända. För hvarje gång var hon tvungen att flyga öfver en 
plats, där ett par bruna kärrhökar hade bo. Nästan ofel- 
