20 
FAUNA OCH FLORA 
bart blef hon angripen af någon af dem. Hon sträckte då upp 
lialsen och riktade den spetsiga näbben rakt upp för att freda 
sig mot den arga höken. Då hon kom till något fräkenfält, 
drog hon in vingarna och satte sig där, tills kärrhöken lugnat 
sig. Ibland blef hon på så sätt tvingad att sätta sig tre å 
fyra gånger, innan hon nått fiskvattnet. 
Då jag på förmiddagen stött upp en rördromhanne, har 
Jag alltid funnit en nyfångad gädda på 2 — 4 hekto, som tyd¬ 
ligen utgjort rördrommens matsäck. 
Bild 5. Typiskt sothönsbo med brygga t. v. å bilden (Blomqv. foto. 
Ö. Kvismaren 1919). 
Rördrommen är ej känd af befolkningen kring sjöarna. 
En mudderverksförman vid Kvismaren trodde, att bölet inne 
från vassen härledde sig från »nå’n sorts uf». Vid Tysslingen 
förklarade en fiskare, att lätet frambringades af »en svan, som 
låg på ägg». 
* * 
* 
Rörsångaren är ytterst talrik vid Kvismaren och Örebro- 
fjärden och allmän vid Tysslingen. 
Knölsvan är tämligen allmän som häckfågel i Ö. Kvisma¬ 
ren, där den ofta vistas på mindre än fotsdjupt vatten. Äf- 
