30 
FAUNA OCH FLORA 
Äfven sjönötens (Trapa natans) forna utbredning i vårt land 
har Nathorst först i grund utredt. 
Sedan Nathorst afslutat sina universitetsstudier i Lund 
och Uppsala, blef han bunden vid Sveriges geologiska under¬ 
sökning, där han kvarstannade, tills han 1884 öfvergick till 
riksmuseet. Under den period af hufvudsakligen geologiskt 
arbete, i hvilken han härmed inträdde, utförde han ett stort 
antal undersökningar inom olika områden af svensk geologi. 
Han utgaf under sin tjänstgöring vid geologiska byrån icke 
mindre än nio kartblad med beskrifningar, men fann ändå tid 
för viktiga specialundersökningar. Han undersökte Visingsö- 
formationen och ägnade vidare sitt intresse åt uppkomsten af 
urbergets klippbäcken, som äro bestämmande för förekomsten 
af det stora antalet sjöar i vårt land och alltså för ett af de 
mest utmärkande dragen i det svenska landskapet. Mest känd 
i vida geologiska kretsar har Nathorst utan tvifvel blifvit ge¬ 
nom sina vid en senare tidpunkt utgifna sammanfattande ar¬ 
beten »Jordens historia» (till större delen en bearbetning af 
Neymayr’s »Erdgeschichte») och »Sveriges geologi». 
Framförallt arbetade Nathorst med Skånes geologi. Han 
ägnade sig därvid särskildt åt frågan om förkastningarna, som 
äro bestämmande för de stora geologiska gränslinjerna inom 
denna provins, och hans utredningar på detta område blefvo af 
grundläggande betydelse. Af de olika formationerna var det 
hufvudsakligen rät-lias, med dess viktiga stenkolslager, som 
fångade hans intresse. 
Det var säkerligen genom dessa sina arbeten, som Nat¬ 
horst kom in på paleobotaniken, det arbetsfält, som sedan 
skulle blifva hans viktigaste. Det rika materialet af växtfossil 
i de skånska kolförande aflagringarna har af Nathorst bear¬ 
betats på ett sätt, som gjort, att denna fossila flora blifvit 
det klassiska jämförelsematerialet, när det gäller att bearbeta 
floror från samma tid i andra trakter af världen. 
En annan grupp af Nathorst’s paleobotaniska arbeten 
utgöres af hans undersökningar af polartrakternas fossila floror. 
Det var hufvudsakligen genom de svenska polarfärderna, som 
