A. G. NATHORST 
39 
nya stora fjordområde, som fått namnet Kung Oskars fjord. 
Att de vetenskapliga resultaten af dessa expeditioner blefvo så 
betydande berodde till stor del äfven därpå, att Nathorst med 
upprätthållande af de bästa svenska traditionerna på polar¬ 
forskningens område förenade med sig en hel stab af forskare. 
Den kännedom om polartrakternas naturförhållanden, som 
Nathorst förvärfvade genom sina resor, resulterade i en mång¬ 
fald vetenskapliga uppsatser på botanikens och geologiens om¬ 
råden, förutom hans redan omtalade paleobotaniska arbeten. 
Bland hans arbeten öfver den nutida arktiska horan må näm¬ 
nas »Nya bidrag till kännedomen om Spetsbergens kärlväxter 
och deras växtgeografiska förhållanden». Hans grundliga känne¬ 
dom om arktisk geologi togs i anspråk vid geologkongressen 
i Stockholm 1910, till hvilken han författade ett synnerligen 
uppmärksammadt öfversiktligt arbete: »Zur Geologie der Bären 
• Insel, Spitzbergens und des König-Karl-Landes». Äfven om 
polartrakternas djurvärld har Nathorst meddelat en mång¬ 
fald notiser af intresse både i sina reseskildringar och i en 
serie uppsatser i Svenska Jägarförbundets tidskrift. I hans 
jaktskildringar framträder ofta en mycket utpräglad djurvän¬ 
lighet, och denna egenskap har också tagit sig ett särskildt ut¬ 
tryck i boken »Hafva djuren rättighet att lefva?» 
I denna tidskrift framträdde han vid flera tillfällen som 
medarbetare både inom sitt eget särskilda fack och i små upp¬ 
satser af botaniskt och zoologiskt innehåll. 
En aldrig så fullständig skildring af Nathorst’s veten¬ 
skapliga arbeten — och icke ens härom kan det ju här blifva 
tal — ger dock icke en fullständig bild af hans lif och verk¬ 
samhet. Hans intressen voro för en vetenskapsman ovanligt 
mångsidiga, och hans energiska och kraftiga natur kom lionom 
att vilja ingripa hvarhelst han ansåg, att ett handtag behöf- 
des, att ett ord behöfde sägas af en orädd man. Hans hjälp¬ 
samhet var känd, och hans hjälp anlitades i en utsträckning, 
hvarom endast de, som stått honom nära, kunna hafva 
någon föreställning. Han skydde ingen möda, då det gällde 
