62 
FAUNA OCH FLORA 
Kvismarensjöarna, där den ståtliga och vaksamma fågeln, sär- 
skildt i medio af april vid öfversvämningstiden genom sina 
porlande jubeldrillar kanske bättre än någon annan personi¬ 
fierar vårens äflan och sjudande lif. Vida mindre talrik är 
han vid Tysslingen och Örebrofjärden. Vid den senares inre 
del förekommo t. ex. 1919 endast 7 par häckande. I regeln väl- 
jes som bekant till häckningsplats en högre tufva med fri ut¬ 
sikt i kärr. Storpofven häckar äfven på de odlade ängarna. 
Enkelbeckasinen, den trefliga »himmelsgeten», är öfverallt 
inom området allmän eller tämligen allmän. Särskildt vid 
Kvismaren och Mosjön ha vi om våren kunnat glädja oss åt 
hans »tick-a, tick-a» och brumningar i högan sky. Vid Kvis¬ 
maren kan man stundom få höra dussintals gnägga i luften 
samtidigt. Ett bo vid Mosjön låg i en starrtufva i vatten¬ 
rikt kärr. Fågeln tryckte mycket hårdt och aflevererade vid 
uppfloget sitt »visitkort». Vid fotograferingen »brummade» 
den andre af makarna oupphörligt öfver mitt hufvud och för¬ 
följde mig sedan på samma sätt ett långt stycke. Det gnäg- 
gande lätet är tydligen ej blott en lek, utan användes äfven 
såsom ett uttryck för vrede. Samma iakttagelse är under lik¬ 
nande förhållanden gjord på Öländska Alfvaret. Någon gång 
har fågeln hörts gnägga äfven i augusti. 
Dubbla beckasinen har ej sällan iakttagits. Den ene af 
oss stötte upp 6 å 7 stycken i slutet af maj 1920 på ängarna 
vid V. Kvismaren. Häckar antagligen. Tämligen allmän höst 
och vår. 
Kärrsnäppan träffas ej sällsynt i Kvismaren och vid Tyss¬ 
lingen. Allmän om hösten. 
Grönbenan är allmän på maderna i Kvismaren och Tyss¬ 
lingen. 
Brushanen häckar vid Tysslingen och troligen i Ö. Kvis¬ 
maren. Tämligen allmän höst och vår. 
Beträffande kärrfåglarna kan slutligen tilläggas, att stjärt¬ 
anden {Anas acuta Lin.) sågs i tvenne exemplar i slutet af maj 
vid Ö. Kvismaren, hvarför den möjligen häckar. Fågeln är 
allmän tidigt om våren. 
