Hydrobia jenkinsi, E. A. Smith, en för 
Sverige ny brackvattensnäcka. 
Af 
Nils Hj. Odhner. 
nder fiskeriundersökningar i Östersjön som¬ 
maren 1920 företogos bl. a. boniteringar vid 
jGottlands ostkust. Ett par af de därvid (den 
18 juni) erhållna profven innehålla mollusker, 
däribland en för svenska faunan ny snäckart, 
Hydrobia (Paludestrina) jenkinsi E. A. Smith. 
I det ena profvet, som togs vid Ytterholmen utanför Slite, 
6 m, sand och lera (i närheten Zostera och Potamogeton), 
förekom i dess sällskap Limnaea ovata f. baltica, Hydrobia 
stagnalis alvae (=//. balticä) samt H. stagnalis ventrosa. Det 
andra profvet togs i Slite hamn på 6,5 m djup, sand och lera, 
samt innehöll utom den nya formen Neritina jluviatitis och 
Mya arenaria. Boniteringen utfördes af D:r Chr. Hessle, som 
till Riksmuseet öfverlämnat de funna molluskerna. 
Som vanligt är vid bonitering med bottenhuggare, före- 
lågo resp. former blott i ett fåtal individ, H. jenkinsi dock så 
pass talrikt, att den måste anses förekomma ymnigt på de 
undersökta lokalerna. Antagligen finnes den också på andra 
ställen af Gottlands kuster. Säkert är emellertid, att den först 
på de senaste åren inkommit dit. I hela Östersjöområdet var 
arten okänd, till dess den 1908 observerades vid Warnemunde, 
där den uppträdde i stor myckenhet. Dess närmaste fyndort 
är för öfrigt Randers fjord i Danmark, där den anträffades 
1915 och enligt Johansen 1918 (»Randers Fjords Naturhistorie») 
betydligt öfvergår alla andra molluskformer i talrikhet. 
