86 
FAUNA OCH FLORA 
Utom de nämnda lokalerna är Hydrobia jenkinsi endast 
känd från Storbritannien, där den under de senaste årtiondena 
varit stadd i spridning och upptäckts på den ena platsen efter 
den andra. Den tilldrog sig uppmärksamheten först 1883, då 
den anträffades i Thames’ mynningsområde, och sedan den 1889 
beskrifvits som ny art, fann man den äfven på andra håll i 
bräckt vatten vid kusten af England och Irland. På senare 
tid har den äfven invandrat i floder och dammar i de inre 
delarna af England, äfvensom i Skottland; ja man har t. o. m. 
funnit arten (i en något modifierad form) lefvande underjor¬ 
diskt i vattenledningsrör i London. 
Hvilka faktorer, som bidraga till artens spridning, känner 
man icke; men däremot har man flera gånger iakttagit, att 
den helt plötsligt uppträder i ofantliga massor på en lokal, 
där den förut med visshet icke existerat. Detta egendomliga 
uppträdande liksom för öfrigt artens gåtfulla härkomst har 
gifvit anledning till många gissningar. På grund af dess habi- 
tuella likhet med arter af släktet Potamopyrgus från Nya 
Zeland och Tasmanien förmodade dess upptäckare Jenkins, 
att den blifvit införd från dessa aflägsna delar af jorden; å 
andra sidan liknar den en form från Västindien. Från båda 
har den dock visat sig väl skild genom bl. a. sin radula. En 
forskare, L. E. Adams, har uttalat den åsikten, att H. jenkinsi 
inkommit till de brittiska öarna från Finland eller Ryssland 
med trävaror, enär den först iakttogs i engelska importham¬ 
nar med fraktfart på de baltiska länderna. Artens spridning 
inom England har förmodats ske med sjöfåglar, åtminstone delvis. 
H. jenkinsi har emellertid äfven anträffats fossil i kvar¬ 
tära aflagringar på några platser i England och Irland, och 
man måste därför anse den inhemsk på de brittiska öarna, 
ehuru den förut varit så sällsynt, att den ej observerats. Det 
har också påvisats, att den redan 1859 varit i händerna på 
en concholog, Sowerby, som t. o. m. afbildat den, men att 
den sedermera ej återfunnits. Till Danmark och Östersjön 
torde den hafva inkommit först långt senare och genom skepps¬ 
farten från England. 
