DEN FÖRSTA NATURVETENSKAPLIGA FORSKNINGFSFÄRDEN I SKÅNE lOI 
qiiadrifolia (3- och 5-bladig); mellan Herrevadskloster (Closter) 
och Gäddastorp (Giddestrup): Årctostaphylos ava ursi; Ulls¬ 
torp: Cineraria campestris?, Lychjiis viscaria; Nymö (Nimme): 
Androsace septentrionalis] Vram; Rabus Chamaemoras, Tees- 
dalia nudicaulis; mellan Vram och Linderöo: Convallaria 
verticillata, Ramex Åcetosella, Thalictram aquilegifoliam; mtWdiW 
Hörby (Hössby) och Lund (Londen): Primula farinosa; Lund: 
Thlaspi campestre; mellan Sandåkra (Sonager) och Ängelholm: 
Anthoxanthum odoratam, Clmopodium vulgäre. I ofvanstående 
öfversikt ha växtnamnen återförts till modern Linnéansk no¬ 
menklatur. 
I. förteckningarna nämnas äfven några skånska växtnamn, 
visserligen helt få, men dock af stort intresse, då de tillhöra 
de äldsta vi känna. Sålunda diX\iöv?iS Korhttr (Riibiis saxatilis), 
Krösingbeer {Vaccinium Vitis idaea), Meelbeer {Årctostaphylos 
liva ursi), Bockebeer {Convallaria Polygonatum), Peegurt {Lych- 
nis viscaria) och Blaamay {Primula farinosa). 
Jörgen Fuiren afled i Köpenhamn den 25 november 1628 
i en ålder af 48 år. Hans lif synes ha förflutit lugnt och 
stilla, och beträffande de ofvan omnämnda, honom gifna upp¬ 
dragen har han fått det eftermälet, att han fullgjort dem »med 
det nit och den framgång, att ett stort antal härliga växter 
samlades och beskrefvos, hvilka man knappt skulle förmodat 
finnas i dessa länder». 
Ottho Sperlings lif uppvisar emellertid så mycket mera 
växlande skeden. Efter sina resor i sällskap med Fuiren pro¬ 
moverades han som nämndt 1627 till medicine doktor i Padua, 
företog därefter en rundresa genom Europa och slog sig för 
en kortare tid ned som praktiserande läkare i Hamburg. På 
resa till England någon tid därefter blef han vinddrifven till 
Norge och kom till Drammen, hvarifrån han begaf sig till 
Kristiania och sedan till Bergen. På denna färd upptäckte han 
