Den gulfotade gråtruten, Larus argentatus 
cachinnans Pallas, en för Sverige ny fågel. 
Af 
Einar Lönnberg. 
en 18 maj 1919 var jag inbjuden af Jägmästare 
Fr. Isoz, Hånö, att företaga en tur till Hartsö 
skärgård i Södermanland i syfte att insamla 
några fåglar för Riksmuseet. Bland andra 
sköt jag då en gråtrut, hvars gula fötter och 
röda ögonlockskanter väckte min uppmärk¬ 
samhet. Den blef vederbörligen uppstoppad med återgifvande 
af dessa färger, men jag gjorde ej vidare åt saken då, emedan 
jag ej ansåg uteslutet, att det skulle kunna varit blott en till¬ 
fällig variation. Då jag emellertid äfven i vår fick mottaga 
en vänlig inbjudning till samma plats, beslöt jag att söka vinna 
mera klarhet i denna sak. Jag hade därvid nöjet erhålla bi¬ 
stånd af Hr Bengt Berg, som samtidigt vistades där i skär¬ 
gården för fågelstudier, och sex gråtrutar blefvo skjutna. Vid 
närmare undersökning visade det sig nu, att blott en af dessa 
var en normal svensk gråtrut, de öfriga fem voro alla m. 1. m. 
gulfotade, och att de alltså häri öfverensstämde med Lams 
cachinnans Pallas. 
De karaktärer, som skilja denne från gråtruten äro näm¬ 
ligen, att den förre skall ha gula fötter, orangeröda ögonlocks¬ 
kanter och lika kantade mungipor, under det att den äkta grå¬ 
truten har hullfärgade (d. v. s. blekt rödhvitaktiga till grå- 
hvita) fötter, gula ögonlockskanter och likadana mungipor. 
