EN MANLÖS ZEBRA 
177 
»halstret», livilket är rätt passande. Bergzebran är hemma i 
Kaplandet, där den ännu lefver kvar i små flockar i de otill¬ 
gängligaste bergstrakterna, numera under ett väl behöfligt 
lagskydd. 1898 beskref Matschie under namnet E. hartmannce 
en mera smalstrimmig ras af bergzebra, som lefver i kust¬ 
bergsområdet af f. tyska Sydvästafrika och södra Angola. 
Af den andra typgruppen var det den egentliga kvaggan. 
som först fick sitt vetenskapliga namn Equus quagga af Gme- 
LiN, då denne 1788 utgaf den s. k. 13 upplagan af Linnés 
Systema Naturce. »Quagga» eller »quaha» var hottentotternas 
ljudhärmande namn på detta djur, som liksom alla andra inom 
typgruppen har ett läte, som nästan mera liknar ett hundskall 
än en hästgnäggning. Kvaggan lefde ursprungligen i stort antal 
på Sydafrikas slätter söder om Oranje- och Vaalfloderna. På 
1860- och 70-talen utrotades den emellertid af boerna blott 
för hudarnes skull och finnes nu endast som stora rariteter i 
några museer. I vårt Riksmuseum finnes en liten fölunge, 
som hemförts af Linnés lärjunge Sparrman och som afbildats 
12 — 21272. Fauna och Flora 1921. Häft. 4. 
