178 
FAUNA OCH FLORA 
i färgplansch i en föregående årgång af denna tidskrift. Så¬ 
som där visas, var kvaggan strimmig blott på halsen och bå¬ 
lens främre två tredjedelar under det att ländpartiet och be¬ 
nen voro enfärgade. Bottenfärgen gick i olikhet mot andra 
zebror vanligen mer eller mindre i brunt. Variationen var 
dock rätt stor och en del förf. ha trott på flera olika raser 
och därför gifvit flera olika namn, hvilket dock knappt kan 
anses motiveradt. Norr om Vaalfloden beskrefs 1825 en när¬ 
stående ras, som efter upptäckaren fick namnet E. burchellii 
Gray. Den var mera utprägladt strimmig på gulaktig botten 
och teckningen sträckte sig äfven till lårens öfversta del, men 
knappt eller alls ej till benen. Äfven den är numera slut. 
Något mera strimmiga former ha sedan blifvit kända från 
Sydväst Afrika och Benguela {E. antiqiioram), från Zululandet 
{E wahlbergi) o. s. v. Flera olika namn ha gifvits, men på 
grund af otillräckligt material och ofullständig kännedom om 
ursprunget råder ej full visshet om de möjligen en gång be¬ 
fintliga rasernas åtskillnad, och flera af dem ha sannolikt nu 
skattat åt förgängelsen. I allmänhet synes strimmigheten ha 
tilltagit mot norr. I området mellan Damara- och Matabele- 
landen förekom och finnes kanske ännu en kvagga-zebra, som 
erhållit namnet Equus chapmani. Den är mycket kraftigt teck¬ 
nad med blanksvarta strimmor på gräddfärgad botten och 
med tvärstrimmorna på benen sträckande sig ända ned mot 
hofvarne. På låren finnas äfven svaga skuggstrimmor i de ‘ 
ljusa fälten mellan de breda svarta banden. Denna vackra 
zebra var en rätt lång tid vanlig i djurgårdar. Från öfre 
Zambesi i Barotselandet har beskrifvits (1898) en ras {E. zam- 
besiensis)^ som skulle sakna ryggstrimma. Nyaslandets zebra, 
E. crawshayi (1896), har smala strimmor på halsen. Redan 
innan dessa sistnämnda hade blifvit kända beskref Matschie 
1892 zebran från Tyska Östafrika under namn af E. boehmi. 
Den var svartrandig på hvit botten och hade skuggstrimmor 
på låren. Då dylika åtminstone i regel saknades hos mot¬ 
svarande djur i Britiska Östafrika kallades de senare 1896 
E. granti. I de nordöstra trakterna af nämnda koloni upp- 
