EN MANLÖS ZEBRA 
179 
gifvas zebrorna ha bottenfärgen gående i blekt ockragult och 
de mörka strimmorna i brunt. För så vidt nu detta är kon¬ 
stant och ej beror på blekning af håren före fällningen. Emel¬ 
lertid har amerikanaren Heller gifvit namnet E. cimninghamei 
åt zebror med dylik färg. Alla dessa kvagga-zebror ha sitt 
allmänna färgmönster i stora drag af ganska likartad beskaf¬ 
fenhet. Karakteristiskt är att på främre delen af bålen från 
bogvecket räknadt 4 vertikala band uppträda. De därbakom 
följande 4 strimmorna till ljumsken äro blott vertikala i sin 
nedre del och böja sedan af bakåt. Den första, som ofta upp¬ 
till är gaffeldelad, har sin bakåtböjda del helt nära ryggstrim¬ 
man. Den bakersta böjer nästan genast strax ofvanför ljum¬ 
sken af bakåt tvärs öfver låret, och nedanför den komma se¬ 
dan i parallell följd benens tvärband, som hos de nordliga 
raserna både på fram- och bakbenen sträcka sig ända ned 
till hofven. Någon »halster»-teckning som hos bergzebran 
finnes sålunda ej. En ståndman och en kort lugg finnas hos 
alla kvaggazebror, men bergzebran har blott man, ej lugg. 
Från ett bergsområde i Angonilandet, norr om Zambesi, 
beskref Trousseart och Prazak 1899 en zebra, hvars teckning 
ej stämmer med den ofvan beskrifna. Den kallades efter den 
bekante forskningsresanden Eqiias foai. .Skillnaden i mönstret 
består däri, att bålstrimmorna alla äro vertikala, alltså ej de 
fyra bakre bakåtböjda (detta i likhet med bergzebran). Men 
på bakdelen fortsätter benens och lårens serie af strimmor 
upp ända till ryggstrimmans närhet, utan att någon halster- 
teckning bildas. Teckningen utgör sålunda ett mellanting 
mellan bergzebrans och kvaggazebrornas, men Foas zebra är 
i öfrigt så litet känd, att man ej kan säga, åt hvilket håll den 
har sin närmsta släktskap. 
Slutligen återstår den stora präktiga Grévy-zebran, Eqims 
grevyi Oustalet. Detta ståtliga djur blef ej kändt förr än 
1882 då Negus Menelik skickade ett exemplar som gåfva till 
presidenten Grévy. Dess hemland är sålunda Abessinien, 
men därifrån sträcker den sin utbredning genom Somalilandet 
och ned till de nordligaste delarne af Britiska Östafrika, hvarest 
