EGENDOMLIG TANDBYGGNAD HOS EN FLATFISK 
183 
det de på skilda sätt hafva förmågan att vid tryck fällas till¬ 
baka, för att sedan elastiskt återgå till sitt ursprungsläge, då 
trycket upphör. Dessa tänder underlätta härigenom bytets 
införande i munnen, medan de förhindra dess utglidande. 
Inom flatfiskarnas grupp råder en ganska ringa variation 
ifråga om tändernas natur. Figur 1 visar konturerna af tänder 
af en del olika flatfiskarter, tillhörande gruppens olika familjer, 
Bothidce (Rhombas^ Ånioglossus, Citharus, Pseadorhornbas), 
Plearonectidce (Hippoglossoides, Psettichthys, Pleuronectes), 
Fig. 1. 
Tandformer hos olika flatfiskar. a) Rhombiis Icevis, b) Arno- 
glossus laterna, c) Citharus, d) Pseudorhombus, e) Hippo- 
glossoides platessoides, f) H. limandoides, g) Psettichthys, 
h) Pleuronectes limanda, i) Pl. flesus, j &■ k) Pl. dvinensis 
(från sidan och framfrån), l) Solea vulgaris, m) Cynoglossus 
{a—k äro tecknade i samma förstoring, l & m \ betydligt 
starkare). 
Cynoglossidce (Cynoglossus) och Soleidce (Solea). Vi se här, 
att en konisk, spetsig och svagt böjd tand är en ganska ge¬ 
nomgående typ. Skiljaktigheterna bestå hufvudsakligen i tän¬ 
dernas äfven relativt starkare utbildning hos de större, mera 
rofgiriga arterna. Hos de tre undersökta Pleuronectes-^vitYnd. 
är formen något afvikande. Pl. flesus och limanda hafva ännu 
den koniska typen kvar, men tandspetsarna äro afrundade, hos 
