FAUNA OCH FLORA 
lS8 
och man torde våga att äfven utan pröfning af slipsnitt be¬ 
teckna dem som helt och hållet emaljbildningar. Ett snitt 
genom tanden visar (fig. 3 a), att endast basaldelen är ihålig, 
vid halsen under spjutspetsen blir substansen kompakt och 
emaljlagret påfallande kraftigt. Det är intressant att med ett 
snitt genom Psettodes-{3.x\å^n jämföra ett dylikt genom en tand 
af PseadorhombuSj en art, som besitter kraftigt utvecklade 
tänder. Vi se då (fig. 3 b) huru hos den sistnämnda tand- 
håligheten sträcker sig ända till spetsen, som saknar hvarje 
spår af den förstärkning, den kompakta spjutspetsen hos 
Psettodes uppvisar. Jag har vidare funnit en intressant egen¬ 
skap hos Psettodes-idiuå^vndi. En del af dessa — företrädesvis 
de större — hafva nämligen förvärfvat samma egenskap att 
kunna böjas tillbaka, som jag i början omnämnde, att man 
känner hos en del roffiskar. Då tandömsningen och tand¬ 
tillväxten här liksom hos de flesta fiskar fortgår under hela 
lifvet\ är det helt naturligt att man samtidigt finner tänder 
af olika storlek. På det Psettodes-Qxtmp\dir, som legat till 
grunden för min undersökning, mäta de största tänderna 
5,8— 6,5 mm. Exemplarets längd är från nosspets till stjärtbas 
220 mm. 
Angående de bakre tänderna i käkarna har Kner (1. c.) 
uppgifvit, att han funnit dem »enkelt spetsiga». Riktigt är, 
att de ej uppvisa den spjutspetsform, som man finner hos 
tänderna längre fram i käken. Men en undersökning under 
förstoring visar, att de principiellt äro af samma typ. Äfven 
hos dem finnes nämligen på fram- och baksidan en emaljlist 
i spetsen, hvilken emellertid ej afsätter sig till något tydlig 
hullingspets. 
Vi hafva sannolikt i Psettodes dentition att skåda både 
generaliserade och specialiserade drag. Som jag redan förut 
i min uppsats om flatfiskarnas stamfäder behandlat, är Psettodes 
otvifvelaktigt en form, som står flatfiskarnas bilateralt symme- 
^ Ett undantag bilda former men sammansatta tänder, dipnoi, chimäror, 
scarider, gymnodonter o. a., där tänderna vidmakthållas genom att de tillväxa 
vid basen allteftersom deras spetsar afnötas. 
