NÅGRA ORD OM AFRIKAS SÖTVATTENSFISKAR 
215 
till mycket stor del äro egna för området. Det finnes sålunda 
en bestämd typskillnad mellan Kongobäckenets fauna och 
faunan i SenegabNiger området, dels beroende på det senares 
gemensamma drag med Nilfaunan, dels på Kongofaunans ut¬ 
präglade form-själfständighet och utomordentliga artrikedom. 
Ifall man skall söka göra en regional indelning af Afrika med 
afseende på fiskfaunans fördelning, synas mig därför inga skäl 
föreligga, att i likhet med Nichols och Griscom förena dessa 
bägge gebit till »tropiska Västafrika». Jag vill för min del på 
ofvan anförda grunder och med motivering af de exempel, jag 
gifvit i denna uppsats, särskilja Senegals och Nigers system 
jämte Tsadsjön till ett Senegal-Nigerområde,zoogtogr 2 ii\?>k{{m^d 
hänsyn till sötvattensfiskarna) skildt från det söder därom 
liggande Kongoområdet. Mellan bägge bildar Kamerun syn¬ 
barligen i viss mån ett öfvergångsgebit. 
Beträffande Nichols och Griscoms uppgift om, att »fis¬ 
karna i Östafrika ... visa en nära affinitet till dem i Nilbäckenet», 
få vi erinra oss, att dessa författare låta regionen »Nilen & 
Nordostafrika» sträcka sig ända till ekvatorn. Som jag på¬ 
pekat, visar utbredningen af exempelvis en del karpfiskar i 
södra delen af detta område ringa gemenskap med den egentliga 
Nilens bäcken men desto starkare med Kongogebitet. 
