NÅGOT OM FAUNAN OCH FLORAN PÄ RUNÖ 
2 2 1 
och tallen. Af buskar anträffas på tufvor enar och Rhamnus 
frangala; på tufvorna anträffas dessutom Vaccinium myrtillus 
och vitis idcea samt Ledum palastre. Ört- och gräsvegetationen 
består bl. a. af följande arter: Hippuris vulgaris, Calla palustris, 
Caltha palustris, Ranunculus flammula, Iris pseudacoriis, Me- 
nyanthes trifoliata, Scutellaria galericulata och Eriophorum 
polystachiam. — Också endast en vass finns på ön, den s. k. 
Sjustakavassen, hvilken bildas af Phragmites commmiis, Scirpus 
maritimus och Ålopecurus arimdinaceus. — Om vi till dessa 
vegetationsformationer ännu lägga backsluttningarna, hvilka 
bilda öfvergången från ängarna till barrskogen, är Runö i 
floristiskt hänseende i stora drag genomgången. 
Såsom redan i det föregående nämndes, är äfven faunan 
på Runö ganska artfattig. Under min vistelse därstädes fäste 
jag uppmärksamheten hufvudsakligast vid fågelfaunan och vill 
jag i det följande först redogöra för denna ur topografisk 
synpunkt. 
På kobbarna anträffas: 
Aegialitis hiaticula sp.*^ Larus canus a. 
Arenaria interpres s. » fuscus sp. 
Sterna hirimdo a. 
I Sjustakavassen: 
Acrocephalus schoenobcEnus sp. Scolopax rusticola s. 
På vattensjuka strandängar: 
Vanellus vanellus ta. Totatius glareola a. 
Totanus totanus sp. Ntwienius arcuatus s. 
I kärret vid »Haubierre»: 
Anas boschas a. Clangula clangula a. 
På åkrar och ängar: 
Alauda arvensis a. Crex crex sp. 
‘ Jag har användt följande frekvensbeteckningar; a = allmänt, sp = spar¬ 
samt, ta = tämligen allmänt, s = sällsynt. 
t 
