NÅGRA ORD OM KAMERUNBERGETS DÄGGDJUR 229 
Säga, att dessa apors fett alldeles liknar människofett i smaken. 
Andra negrer visa däremot ifrån sig schimpansköttet med 
afsky och säga, att det är »kött af man». 
Då Kamerun är en del af det stora västafrikanska skogs¬ 
området äro naturligtvis markattorna talrikt representerade 
där, men det är af intresse att finna, hurusom alla arter, som 
äro hemma i belgiska Kongo och för hvilka nyligen redogjorts 
i denna tidskrift (se denna årg. sid. 22) fullständigt saknas på 
Kamerunberget. Dock har Dir. Waldau denna gång hemsändt 
ej mindre än fem Cercopithecus-Sivi^v från Kap Debundscha, 
af hvilka några äro särdeles brokiga och vackra. En af dem 
negrernas »njava» Cercopithecus pogonias Benn., liknar i viss 
mån den ofvan på anförda stället afbildade »eldmarkattan», i 
det att den har rostfärgad undersida. För resten är den grå- 
spräcklig med ett bredt svart ryggparti, som börjar strax bakom 
bogarne och sträcker sig ut på svansen. Prydlig är också 
»fungi», Cercopithecus mona Schreb. Den är spräcklig i gult 
och svart på hufvudet bakom det hvita pannbandet, men blir 
sedan på ryggen rätt mörkt rödbrun med en hvit fläck på 
hvardera sidan om svansroten. Lemmarnes utsida är svart, 
men deras insida i bjärt kontrast hvit. Denna lilla markatta 
håller isynnerhet till i mangroveskogarne vid kusten samt i 
skogen längs floderna. Synnerligen karakteristiskt tecknad är 
också rödnosmarkattan, Cercopithecus erythrotis Waterh., som 
af negrerna är känd under namnet »monjotte». Den är prydd 
med en röd fläck på nosen, röda tofsar på öronen och en 
likaledes nästan eldröd svans, som sticker af mot den ganska 
mörka kroppen. Denna art blef först beskrifven från ön Fer- 
nando Po, men träffades sedan också på Kamerunberget. Samma 
historia har också en annan markatta, negrernas »liundo», 
Cercopithecus martini Waterh. Denna har återigen en stor 
hvit fläck på nosen och är för öfrigt ganska mörkt gråspräcklig 
med svarta lemmar och en roströd fläck under svansroten och 
nedanför densamma. En annan mörk skogsmarkatta, negrernas 
»ngotti», blef känd så sent som 1898, då den af Matschie 
kallades Cercopithecus preussi efter den tyske botanisten dr. 
