244 
FAUNA OCH FLORA 
tidigare, ofta i november, under det att de större komma i 
början af februari eller tidigast i slutet af januari. Innan han 
kutat, visar sig gråsjälen föga på isen, och han »tar fast» i den 
först omedelbart före kutningen. En gammal regel säger, att 
gråsjälen skall hafva »halfkutat» Mattiasdagen (24 februari), 
något som likväl ej håller streck. Den kutar hufvudsakligen i 
slutet af februari och början af mars och torde kunna sägas 
hafva »halfkutat» vid månadsskiftet, men den normala yngel- 
tiden sträcker sig öfver flere veckor och torde omfatta hela 
mars månad. Äfven i början af april hafva nyfödda ungar 
anträffats; i ett fall t. o. m. så sent som 22 april (A. B—m). 
Vikaren stiger uppåt något tidigare; en del komma redan i 
oktober- november eller t. o. m. i slutet af september, beroende 
på huru tidigt vintern är att vänta. Denna vikare, som i all¬ 
mänhet säges vara stor och ljusgrå till färgen, går upp i Norr¬ 
botten. Den stora vikarströmmen kommer först senare, vid 
jultiden. Vikaren går gärna upp på isen, under nätterna t. o. 
m. på den första is, som lägger sig på hösten, men den tar 
fast i isen och reder sin »vista», sin bostad för vintern, först 
vid kyndelsmässtiden (2 februari). Den kutar något senare än 
gråsjälen, mest kring Mariebeb.-dag, då den torde kunna sägas 
hafva »halfkutat», men i enstaka fall redan i början af mars 
eller t. o. m. sista dagarne af februari. Kutandet fortgår länge; 
i slutet af april och början af maj hafva i sällsynta fall nyfödda 
ungar anträffats, i ett fall t. o. m. i slutet af maj (på en sten 
i närheten af Stora Fjäderägg enligt J. P—n). 
Gråsjälen går, som nämndt, upp på isen omedelbart före 
kutningen, där han för tillfället befinner sig, i nödfall t. o. m. 
på land, men helst ute i drifisen på lösa isstycken, s. k. kär- 
lingar, 2 å 3—10 å 15 m. och därutöfver i genomskärning, 
som ligga och svaja i vattnet och genom att stöta mot hvar¬ 
andra få uppstående kanter, »karmar», af 30 å 50 cm:s höjd, 
hvilka erbjuda ett visst skydd. Mer ogärna går gråsjälen upp 
på den fasta isen, vanligen ej på yttersta kanten utan ett 
stycke inom densamma i någon vak eller »klämning». Kläm¬ 
ningar äro sprickor i isen af olika bredd, i Västra Kvarken 
