DE BOTTNISKA SJÄLARNES LEFNADSVANOR 
249 
sig med enorm hastighet i vattnet, under arbetet hämtar luft 
i mer eller mindre närbelägna vakar eller blisor eller i luftrum 
under upplyftad eller uppbruten is; den påstås kunna hålla 
andan i 10 minuter och i nödfall ändå längre (V. Sj — dt). 
Hela den sak är i hvarje fall ytterst hemlighetsfull och svår¬ 
förklarlig, och hvad som därom berättas, är endast förmodanden. 
Till jämförelse kan nämnas, att en arrendator Karlsson i 
Fors i Jämtland med klockan i hand iakttagit en utter, som 
gått ned i en vak i den f. ö. fullständigt tillfrusna Gussjön. och 
därvid funnit, att uttern i fulla 10 minuter varit under vattnet. 
Beträffande gråsjälens förmåga att öppna hål i isen äro 
meningarne mycket delade. Somliga påstå, att han helt och 
hållet saknar denna förmåga, hvilken uppfattning dock ej torde 
vara den riktiga, Samma skicklighet som vikaren äger han i 
alla händelser icke, han kan icke genomborra så tjock is som 
denne och synes öfverhufvud ogärna och endast i nödfall an¬ 
vända sig af sin förmåga i det afseendet; stundom få utvidgade 
vistarhål göra tjänst, men i de allra flesta fall är det naturliga 
vakar och hål, som hållas öppna. Kutar gråsjälen på kär- 
lingar, behöfvas hålen naturligen först, då dessa vid inträdande 
kyla frysa tillsammans. Endast då isen är svag, har hvarje 
gråsjäl sitt hål, vanligare är ett eller två par om samma hål 
(V. Sj—dt). Vid starkare kyla kunna 10 å 15 st. vara sam¬ 
lade vid samma hål, och i ett fall anträffades på detta sätt 9 
fullvuxna och 15 kutar (A. O—n). Hålen hållas öppna däri¬ 
genom, att djuren esomoftast gå upp och ned igenom dem; 
under det att en del äro på rörlig fot, kunna de öfriga öfver- 
lämna sig åt hvila och sömn. Däremot händer det aldrig, att 
gråsjälen liksom vikaren ligger och doppar hufvudet i hålet 
för att hålla det öppet. Stundom vid plötsligt inträffande stark 
kyla händer det, att hål och vakar isbeläggas och de lösa is¬ 
flaken hopfrysa eller eljest hafvet så hastigt isbelägges, att 
gråsjälarne förlora förbindelsen med vattnet och bli »infrusna». 
I allmänhet är det de mindre gråsjälarne, som bli utsatta härför, 
enär de vanligen påstås kuta något längre in i den fastare 
isen än de större. Inträffar sådant före kutningen, vandra grå- 
