DE BOTTNISKA SJÄLARNES LEFNADSVANOR 
livarjehanda objudna gäster hålla sig framme, dels bevingade, 
dels fyrfotade. Gråsjälstruten (gråtruten) har fått sitt namn 
däraf, att den följer gråsjälen och passar på vid kutningen för 
att fråssa på efterbörden, och samma vana ha ström¬ 
mingstruten (sillmåsen), skräckmåsen (fiskmåsen) och »slokus- 
truten», hvilket påstås vara ett annat namn på gråsjälstruten 
eller af andra på strömmingstruten, men måhända egentligen 
afser hafstruten, hvilket namn ej användes på Holmön. Korpar 
och kråkor höra ock till det glupska sällskapet, som ej heller 
försmår dödfödda eller omkomna kutar, hvarvid som vanligt 
ögonen först uthackas och sedan skinnet snart sönderslites. 
Äfven fjällräfven har i samma syfte brukat vandra ut på »själ¬ 
isen», ända midt ut på Bottnen och längre. Då gråsjälen 
ynglar på kärlingar, är lia icke åtkomlig för honom men 
däremot på fasta isen. I vikarens vista anträffas aldrig lia, 
som troligen efter börden genast sparkas ned i hålet. Att 
fjällräfven går in i vistan, är ej kändt, däremot rifver han 
stundom kuten, då den är född på öppna isen, eller sedan 
vistan töat ner; på den stora och stridbara gråsjälskuten vågar 
sig däremot fjällräfven icke. Fjällräfven har f. ö. de senaste 
åren icke varit synlig på hafsisen, beroende på den ifriga jakt, 
som han under krisårens höga pris på pälsverk i fjälltrakterna 
varit utsatt för, och som nästan utrotat honom inom Väster¬ 
botten. En väl så djärf och farlig fiende har vikarkuten emel¬ 
lertid i vanliga räfven, som ej drar sig för att bryta in i vistan. 
En meddelare har sett en rödräf ligga på lur vid ett hål, som 
han öppnat i taket på en vista, för att i samma ögonblick kuten 
kom upp ur vattnet, med ett språng störta på honom. Vid 
ett annat tillfälle hade en rödräf setts släpa på en vikarkut. 
Kutarne af båda arterna ha under de 3 första veckorna 
af sitt lif en dräkt, som är gulhvit till färgen. Hårombytet 
pågår ungefär lika länge, och vid 6 veckors ålder är kuten 
»svart», har fått den nya, mörka, sammetsmjuka pälsen. Först 
då går gråsjälskuten själfmant i vattnet; kastas han tidigare i 
detta, återvänder han ,snarast möjligt på det torra. Endast om 
han är född på klen och sönderbruten is och genom olycks- 
